Справа № 132/1713/23
Провадження № 2/132/511/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" листопада 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:головуючого судді Павленко І.В.

з участю секретаря судових засідань Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції з представником позивача ОСОБА_1 -адвокатом Гончаренком Сергієм Миколайовичем цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон» про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гончаренка Сергія Миколайовича звернувся до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон» про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу транспортного засобу, в якому просить: визнати недійсним договір комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022, укладений між ТОВ «Вавілон» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022, укладений між ТОВ «Вавілон» () та ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.07.2012 Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області); визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022, укладений між ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.07.2012 Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ). В обгрунтування цих вимог зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є власником транспортного засобу марки NYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі НОМЕР_5 , колір білий, рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації транспортного засобу 31.07.2020. 19.01.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір прокату легкового автомобіля № 04-22. В подальшому 26.11.2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір оренди автомобіля № 26112022, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в оренду автомобіль ОСОБА_5 на строк до 01.12.2023. На підтвердження передачі авто між сторонами було підписано акт прийому-передачі транспортного засобу від 26.11.2022. ОСОБА_5 мав повернути автомобіль 01.12.2022, але зателефонував та продовжив строк оренди до 05.12.2022. 04.12.2022 ОСОБА_1 зателефонувала невідома особа, яка повідомила, що його автомобіль, який на той час перебував у користуванні ОСОБА_5 , продається в м. Вінниця. При цьому зазначена особа повідомила, що даним автомобілем користується невідома жінка, яка виставляє його на продаж. Після даної телефонної розмови ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що йому стало відомо, що невідома жінка виставляє на продаж його автомобіль. У свою чергу ОСОБА_5 запевнив, що вищевказаним автомобілем користується виключно він і ніхто інший. 05.12.2022 року ОСОБА_5 знову зателефонував ОСОБА_1 та знову запропонував продовжити строк дії договору оренди автомобіля до 09.12.2022 включно, перерахувавши грошові кошти у сумі 6000 гривень на картку. 09.12.2022 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що має невирішені питання в с. Жмеринка та він затримається на 1-2 дні, після чого поверне автомобіль і сплатить кошти за його користування. 10.12.2022 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 , однак останній не відповідав (абонент знаходився поза зоною досяжності). 11.12.2022 ОСОБА_5 також знаходився поза зоною досяжності. Цього ж дня ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що він придбав автомобіль у ОСОБА_2 за 11 500 доларів США. 12.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Святошинського управління поліції ГУ НП у місті Києві з заявою про кримінальне правопорушення. 13.12.2022 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0002552 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Як встановлено досудовим розслідуванням, 06.12.2022 року між ТОВ «ВАВІЛОН» та ОСОБА_1 укладено договір комісії № 6436/22/1/031045, відповідно до якого ТОВ «ВАВІЛОН» зобов`язався за дорученням ОСОБА_1 за комісійну плату вчинити за рахунок ОСОБА_1 від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу автомобіля. Проте, даний договір ОСОБА_1 не підписував, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-23/12049-ПЧ від 09.03.2023. Згідно з даним висновком експерта підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в договорі комісії №6436/22/1/031045 від 06.12.2022 в якому вказано, що ОСОБА_1 являється емітентом у договорі, - виконано не ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою та підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в акті технічного стану транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був присутній під час вказаних оглядів та ставив свій підпис у графі комітент, - виконано не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. В подальшому 07.12.2022 на підставі договору комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022 між ТОВ «ВАВІЛОН» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022 року, відповідно до якого ТОВ «ВАВІЛОН» передав у власність ОСОБА_2 автомобіль. Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022 ціна автомобіля склала 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп. Того ж дня 07.12.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 автомобіль. Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 ціна автомобіля склала 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. 20.04.2023 співробітниками Святошинського управління поліції ГУ НП у місті Києві затримано автомобіль, про що складено акт затримання транспортного засобу марки NYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі НОМЕР_5 , колір білий, рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_6 від 20.04.2023. За вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даний позов на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 30.05.2023 переданий на розгляд судді Павленко І.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. від 28.06.2023 відкрито провадження у зазначеній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В. від 19.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Гончаренко С.М. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення у справі в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачів, які повідомлені про час та день розгляду справи належним чином.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, хоча судові повістки про виклик кожного з відповідачів направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та за зареєстрованою юоидичною адресою ТОВ «Вавілон». Проте, конверти із судовою повісткою повернулися на адресу суду із відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання», тому судом було вжито заходів щодо повідомлення відповідачів про місце, дату і час судових засідань шляхом оголошення про виклик особи до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак, кожен з відповідачів про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, судом постановлено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Гончаренка С.М., дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є власником транспортного засобу марки NYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі НОМЕР_5 , колір білий, рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_6 , дата реєстрації транспортного засобу 31.07.2020.

19.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір прокату легкового автомобіля № 04-22.

26.11.2022 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір оренди автомобіля № 26112022, відповідно до якого ОСОБА_4 передала в оренду автомобіль ОСОБА_5 на строк до 01.12.2022. На підтвердження передачі авто між сторонами було підписано акт прийому-передачі транспортного засобу від 26.11.2022. ОСОБА_5 мав повернути автомобіль 01.12.2022, проте продовжив строк оренди до 05.12.2022.

04.12.2022 ОСОБА_1 зателефонувала невідома особа, яка повідомила, що його автомобіль, який на той час перебував у користуванні ОСОБА_5 , продається в м. Вінниця. При цьому зазначена особа повідомила, що даним автомобілем користується невідома жінка, яка виставляє його на продаж. Після даної телефонної розмови ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що йому стало відомо, що невідома жінка виставляє на продаж його автомобіль. У свою чергу ОСОБА_5 запевнив, що вищевказаним автомобілем користується виключно він і ніхто інший. 05.12.2022 ОСОБА_5 знову зателефонував ОСОБА_1 та знову запропонував продовжити строк дії договору оренди автомобіля до 09.12.2022 включно, перерахувавши грошові кошти у сумі 6000 гривень на картку. 09.12.2022 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що має невирішені питання в с. Жмеринка та він затримається на 1-2 дні, після чого поверне автомобіль і сплатить кошти за його користування. 10.12.2022 ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_5 , однак останній не відповідав (абонент знаходився поза зоною досяжності). 11.12.2022 ОСОБА_5 також знаходився поза зоною досяжності. Цього ж дня ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що він придбав автомобіль у ОСОБА_2 за 11 500 доларів США. 12.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Святошинського управління поліції ГУ НП у місті Києві з заявою про кримінальне правопорушення. 13.12.2022 року в єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0002552 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 06.12.2022 року між ТОВ «ВАВІЛОН» та ОСОБА_1 укладено договір комісії № 6436/22/1/031045, відповідно до якого ТОВ «ВАВІЛОН» зобов`язався за дорученням ОСОБА_1 за комісійну плату вчинити за рахунок ОСОБА_1 від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу автомобіля. Проте, даний договір ОСОБА_1 не підписував, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-23/12049-ПЧ від 09.03.2023. Згідно з даним висновком експерта підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в договорі комісії №6436/22/1/031045 від 06.12.2022 в якому вказано, що ОСОБА_1 являється емітентом у договорі, - виконано не ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою та підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в акті технічного стану транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був присутній під час вказаних оглядів та ставив свій підпис у графі комітент, - виконано не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою. В подальшому 07.12.2022 на підставі договору комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022 між ТОВ «ВАВІЛОН» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022 року, відповідно до якого ТОВ «ВАВІЛОН» передав у власність ОСОБА_2 автомобіль. Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022 ціна автомобіля склала 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп. Того ж дня 07.12.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 автомобіль. Відповідно до п. 3.1. Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 ціна автомобіля склала 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. 20.04.2023 співробітниками Святошинського управління поліції ГУ НП у місті Києві затримано автомобіль, про що складено акт затримання транспортного засобу марки NYUNDAI, модель TUCSON, номер шасі НОМЕР_5 , колір білий, рік випуску 2018, реєстраційний номер НОМЕР_6 від 20.04.2023.

Звертаючись до суду сторона позивача зазначає, що жодних правочинів щодо відчуження належного ОСОБА_1 транспортного засобу останній не вчиняв, договір комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022 з ТОВ «Вавілон» не укладав, тому ТОВ «Вавілон» не було уповноваженим (не мало правових підстав) вчиняти дії щодо відчуження автомобіля на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022, укладеного з ОСОБА_2 , і відповідно ОСОБА_2 не мав правових підстав на укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 з ОСОБА_3 .

Таким чином, договір комісії та договори купівлі-продажу є такими, що не відповідають вимогам частин 1-3 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких віднесено, в тому числі, визнання права.

Крім того, виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 ЦК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Враховуючи викладене, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 того ж Кодексу якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» суд встановивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але підтверджено, що одна зі сторін його не підписувала, визнає цей договір недійсним за нормами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (підписання договору особою, яка не має на це повноваження та відсутність волевиявлення).

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-23/12049-ПЧ від 09.03.2023, проведеного на підставі постанови СП Світошинського управління поліції ГУ Національної поліції у місті Києві про призначення судової почеркознавчої експертизи, винесеної начальником відділення Дмитром Довбашем у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002552 від 13.12.2022, підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в договорі комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022 в якому вказано, що ОСОБА_1 являється емітентом у договорі, - виконано не ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою та підпис від імені ОСОБА_1 в графі "комітент" в акті технічного стану транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був присутній під час вказаних оглядів та ставив свій підпис у графі комітент, - виконано не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

Щодо оспорювання договорів купівлі-продажу автомобіля, суд зазначає наступне.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі Порядок реєстрації), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

За змістом пункту 8 наведеного Порядку реєстрації (в редакції, чинній станом на день відчуження спірного автомобілю 30 серпня 2018 року) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності), - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022, що належав на праві власності ОСОБА_1 , вчинявся (нібито) в його інтересах як продавця комісіонером ТОВ «Вавілон».

Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера.

Таким чином, договір комісії є правочином щодо надання послуг, а не договором відчуження майна, тому правовідносини щодо витребування майна на підставі ст. 388 ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного автомобіля між сторонами не виникли.

Тому, порушене право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом саме визнання недійсними як договору комісії, так і договорів купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За таких обставин, враховуючи те, що воля ОСОБА_1 як власника спірного автомобіля не була спрямована на укладення із ТОВ «Вавілон» договору комісії, оскільки підпис у договорі комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022 вчинений не ОСОБА_1 , тому вчинений комісіонером договір купівлі- продажу автомобіля № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 від власного імені в її інтересах є недійсним з підстав дефекту волі продавця на підставі ч.3 ст.203, ст.215 ЦК України.

Крім того, договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 укладений на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022 також є недійсним з підстав дефекту особи, яка вчиняє правочин, так як остання не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на підставі ч. 2 ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки попередній договір було визнано недійсним.

Аналогічні висновки щодо вибору способу захисту порушеного права у вигляді визнання недійними укладених договорів через дефект волі продавця можна знайти у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за подібних правовідносин від 23 січня 2019 року у справі № 484/3915/15-ц.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон», кожного зокрема, на користь ОСОБА_1 по 1073,60 грн судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203, 215, 216, 655 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір комісії № 6436/22/1/031045 від 06.12.2022, укладений між ТОВ «Вавілон» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6436/22/1/031045 від 07.12.2022, укладений між ТОВ «Вавілон» () та ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.07.2012 Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області).

Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2022/3545553 від 07.12.2022, укладений між ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12.07.2012 Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вавілон», кожного зокрема, на користь ОСОБА_1 по 1073,60 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Повний текст судового рішення складено 04.12.2023.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя