Єдиний унікальний номер 317/445/22
Провадження № 2/317/84/2023
25 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
секретаря судового засідання Сидоренка І.О.
представника позивача Боярчук Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні у режимі відеоконференції, з використанням адвокатом Боярчук Н.В. власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «Easycon», цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, виконавчий комітет Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин, внесення змін до актового запису, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
У лютому 2022 року ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області про встановлення факту родинних відносин, внесення змін до актового запису, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
З урахуванням уточнень від 22.02.2022 (т. 1 ст. 147 -150) позивач просила:
- встановити факт родинних відносин, а саме батьківства між ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши ОСОБА_3 сином ОСОБА_5 ;
- внести зміни в актовий запис № 02, зроблений 07.03.2013 виконавчим комітетом Першотравненської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про народження ОСОБА_3 , а саме внести відомості про батька, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , виключивши відомості про батька, внесені відповідно до ст. 135 СК України (за вказівкою матері).
- визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на:
- 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки жилого будинку та земельних ділянок, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Будинок та земельні ділянки придбано на ім`я ОСОБА_5 02.11.2014 на підставі договорів купівлі-продажу під час шлюбу з ОСОБА_2 .
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 (справа № 182/5296/16-ц).
ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори з заявами про виділ на її користь частки зі спільного сумісного майна подружжя та з заявою про прийняття спадщини неповнолітнім сином колишнього подружжя - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. виділено зі спільного сумісного майна подружжя 1/2 частину як жилого будинку, так і земельних ділянок.
У видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я малолітнього ОСОБА_3 нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних стосунків померлого з дитиною.
Таким чином, захист спадкових прав малолітньої дитини, а саме встановлення факту родинних відносин між батьком і сином, та, як наслідок, право ОСОБА_3 на спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 , можливе виключно шляхом звернення до суду.
Реалізація спадкових прав малолітнього ОСОБА_3 залежить від встановлення у порядку цивільного судочинства факту родинних відносин, а саме встановлення батьківства.
Право власності спадкодавця на спадкове майно, прийняття спадщини ОСОБА_3 , наявність родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , право на спадкування ОСОБА_3 після смерті батька підтверджується наступним.
Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.11.2014, ОСОБА_5 придбав жилий будинок АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу земельних ділянок від 12.11.2014 ОСОБА_5 придбав земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтв про право власності на спільне сумісне майно колишнього подружжя від 25.06.2021, виданих приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., ОСОБА_2 виділено у власність 1/2 частину жилого будинку та 1/2 частину земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Заповіту ОСОБА_5 не залишив. Таким чином спадкування після його смерті здійснюється за законом. ОСОБА_2 , як матір малолітньої особи, що прийняла спадщину - ОСОБА_3 , в спадкових правовідносинах виступає як його законний представник та має право на звернення до суду в його інтересах.
ОСОБА_2 , як законний представник малолітнього сина - ОСОБА_3 , звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття ним спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 , та оформлення його спадкових прав. ОСОБА_3 є особою, яка прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 .
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Карташової Т.М. від 01.02.2022 за № 69/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 з підстав відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин (батько-син).
Таким чином, умови для реалізації спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку відсутні. Звернення до суду є єдиним можливим засобом реалізації спадкових прав малолітнього.
Факт родинних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , факт батьківства ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , в графі мати зазначена - ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ), в графі батько - ОСОБА_7 .
Із змісту повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження видно, що реєстрація факту народження ОСОБА_3 відбулась на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто прізвище дитини при реєстрації факту народження зазначається за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою.
У зв`язку з тим, що на час народження дитини батьки не перебували у шлюбі між собою, ОСОБА_8 зареєструвала дитину на своє прізвище, однак по батькові зазначено - ОСОБА_9 , що є однією із обставин на підтвердження батьківства спадкодавця.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено 24.02.2014. Укладення шлюбу між ними безпосередньо після народження дитини, придбання спільної нерухомості також є обставинами на підтвердження позовних вимог.
Факт проживання батьків ОСОБА_3 однією сім`єю на час зачаття дитини, вагітності дружини, окрім укладення шлюбу, підтверджується актами про фактичне проживання, зі змісту яких видно, що у період з 2011 року, тобто до реєстрації шлюбу, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а після народження дитини і ОСОБА_3 , мешкали однією сім`єю за однією адресою.
Факт батьківства спадкодавця підтверджено й іншими документами. Так, зі змісту медичної картки ОСОБА_3 видно, що батьком при народженні дитини зазначено саме ОСОБА_5 . За змістом записів лікаря дитина народилася в сім`ї, дитина у сім`ї бажана. Також ОСОБА_5 12.02.2013, тобто через декілька днів після народження дитини, відвідував лікарню разом з сином та надавав згоду на щеплення дитини, як батько дитини.
У свідоцтві про хрещення від 13.04.2013 дитина записана як ОСОБА_10 .
Відповідно до рішення суду про розірвання шлюбу від 10.01.2017 по справі № 182/5296/16-ц, сторони мають сина - ОСОБА_3 .
Факт родинних відносин може бути підтверджений свідками у судовому засіданні.
У зв`язку з відсутністю інших спадкоємців першої черги, позов пред`явлено до ОСОБА_4 , який є рідним братом померлого ОСОБА_5 , тобто спадкоємцем другої черги за законом. На час відкриття спадщини ОСОБА_4 був зареєстрований разом зі спадкодавцем в належному йому будинку, таким чином, він є особою, яка за відсутності спадкоємців першої черги, має право на спадкування.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 20.07.2022 до участі у розгляді справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено виконавчий комітет Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.
У судовому засіданні представник позивача, адвокат Боярчук Н.В., позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що у ньому викладені. Послалась на те, що батько дитини помер, а тому відібрати зразки для проведення експертизи неможливо. Позивач із дитиною наразі знаходяться у Польщі та не можуть з об`єктивних причин з`явитись до суду.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, вона знає ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вони мешкали в її квартирі з початку вересня 2011 року по вересень 2012 року за адресою: АДРЕСА_2 . Коли вона приходила, то вони віддавали їй гроші за комунальні послуги. Тоді вони співмешкали, ОСОБА_14 була дівчиною ОСОБА_9 . Вони не перебували у шлюбі. ОСОБА_15 був товаришем її сина. Саме син і просив, щоб ОСОБА_15 пожив в її квартирі. На фото у паспорті на ім`я ОСОБА_2 впізнає ОСОБА_14 , яка проживала у неї в квартирі. У вересні 2012 року вони переїхали.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 знає як сусідів. Вони переїхали десь у 2013 році, купили будинок АДРЕСА_3 . Вони продали квартиру ОСОБА_9 і купили будинок. Вони прожили роки три і поїхали жити до м. Нікополь до батьків ОСОБА_14 . Потім якось приїхав ОСОБА_15 , розповів, що з ОСОБА_14 вони розійшлись. Надалі ОСОБА_15 загинув на будівництві, ОСОБА_14 приїжджала його ховати.
ОСОБА_14 розповідала їй, що у ОСОБА_9 не було паспорта, тому вона зареєструвала дитину лише на себе. Коли вони купили будинок, то у них вже був ОСОБА_17 , йому був один рік чи два роки. Вона не знала, що у ОСОБА_17 прізвище ОСОБА_18 . Коли вона спитала у ОСОБА_14 чому у дитини таке прізвище, то ОСОБА_14 сказала, що її батько так хотів, щоб продовження роду було на їх прізвищі. Коли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розійшлись, то ОСОБА_15 їздив до м. ОСОБА_19 до сина, гуляв з ним, купив телефон.
ОСОБА_20 казав, що піде у монастир. Вже три роки ОСОБА_21 вона не бачила. ОСОБА_21 також жив з ними, спочатку у будинку, а потім у літній кухні. Він переїхав з ними. ОСОБА_15 називав ОСОБА_17 сином. За її враженням ОСОБА_15 відносився до ОСОБА_17 як до сина. ОСОБА_17 дуже схожий на ОСОБА_9 . Він називав ОСОБА_9 батьком.
Коли ОСОБА_15 з ОСОБА_14 поїхали жити до м. Нікополя, то ОСОБА_21 залишився проживати у будинку АДРЕСА_3 . Крім ОСОБА_22 родичів не залишилось.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи треті особи у судове засідання не з`явились, пояснень щодо позову не подали.
У заяві від 01.11.2022 представник Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області просив розглядати справу за відсутності представника даної третьої особи (т. 2 а.с. 31).
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст. 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України.
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Аналіз норми ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України).
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
У постанові Верховного Суду від 16.052018 у справі № 760/3977/15 (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.
Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття.
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.
Як видно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2013 виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Першотравневе Нікопольського району Дніпропетровської області, про що 07.03.2013 виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області складено актовий запис № 2.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 24.02.2014 виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 24.02.2014.
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2017 шлюб між ними розірвано, ОСОБА_23 змінено прізвище на « ОСОБА_18 ».
Надалі ОСОБА_6 01.08.2017 зареєструвала шлюб із ОСОБА_24 та змінила прізвище на « ОСОБА_25 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 01.08.2017 виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області), яке і має до теперішнього часу.
Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4317/05.2-36 від 18.11.2022, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виявлено наступні актові записи:
- № 1430 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складений 27.06.1978 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;
- № 3340 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 20.11.1987 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відсутні актові записи про шлюб відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_28 .
Актом виконавчого комітету Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 1625 від 29.11.2021, складеним комісійно, зафіксовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживали у шлюбі, та з сином - ОСОБА_3 , в період з жовтня 2012 року по травень 2014 року за адресою: АДРЕСА_4 та вели сумісне господарство. З травня 2014 року сім`я виїхала до АДРЕСА_1 . У 2017 році подружжя розірвало шлюб та ОСОБА_2 змінила місце проживання на АДРЕСА_5 .
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 29.12.2021, складеного комісійно та затвердженого головою Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 з травня 2014 року по серпень 2015 року проживали разом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .
Згідно договору оренди жилого приміщення від 05.09.2021, ОСОБА_5 з 11.09.2011 по 11.09.2012 орендував у ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_6 .
Саме у цій квартирі за твердженням свідка ОСОБА_11 мешкали однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_2
В Історії розвитку дитини - ОСОБА_3 , яка знаходиться у Комунальному закладі «Нікопольський районний центр ПМСД», батьками дитини зазначені ОСОБА_3 , 1997 р.н., та ОСОБА_5 , 1987 р.н.
В інформованій згоді та оцінці стану здоров`я особи або дитини одним з батьків або іншим законним представником дитини на проведення щеплення або туберкулінодіагностики саме ОСОБА_5 надавав згоду на проведення щеплення дитині.
За змістом довідки виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 15-46/0790 від 16.03.2017, ОСОБА_5 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має такий склад сім`ї: брат - ОСОБА_4 , 1978 р.н.
Як видно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24.12.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У матеріалах справи наявні правовстановлюючі документи, які підтверджують, що за життя ОСОБА_5 мав у спільній сумісній власності із ОСОБА_2 :
- житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Із дослідженої у судовому засіданні спадкової справи видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .
За заявою представника ОСОБА_2 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтва про право власності на 1/2 частину нерухомого майна, яке перебувало у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме:
- 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
Постановою від 01.02.2022 приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М. відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.
Системний аналіз вищенаведених письмових доказів, показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_16 дозволяє зробити суду наступні висновки:
- ОСОБА_2 та ОСОБА_5 із вересня 2011 року до народження ОСОБА_3 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство;
- із вересня 2011 року по 23.02.2014 включно ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_5 не перебували у шлюбі між собою чи з іншими особами;
- після народження ОСОБА_3 . ОСОБА_5 продовжив проживати однією сім`єю з матір`ю дитини - ОСОБА_2 ;
- після народження дитини ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб;
- після народження дитини ОСОБА_5 придбав нерухоме майно (житловий будинок та земельні ділянки), яке використовувалось подружжям для проживання разом із дитиною;
- після народження дитини ОСОБА_5 виконував батьківські обов`язки щодо ОСОБА_3 ;
- після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 останній продовжував виконувати батьківські обов`язки щодо ОСОБА_3 .
Суд констатує, що досліджені у судовому засіданні докази у достатній мірі підтверджують, що ОСОБА_5 дійсно є батьком ОСОБА_3 . Він приймав активну участь у житті і вихованні дитини, піклувався про дитину, спільно проживав з її матір`ю - ОСОБА_2 , вів з останньою спільне господарство. Більше того, досліджені у судовому засіданні докази вказують на фактичне визнання ОСОБА_5 за життя факту батьківства.
Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для реалізації права на спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Оскільки позовна вимога про внесення змін до актового запису про народження дитини є похідною від позовної вимоги про встановлення факту батьківства, суд вважає необхідним вирішити питання щодо внесення змін до актового запису, адже факт батьківства знайшов своє доказове підтвердження у судовому засіданні.
Урахувавши встановлені судом обставини, надавши у нарадчій кімнаті оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині вимог про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини.
Водночас, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом з наступних підстав.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Як видно із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2022, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Т.М. відмовила ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням документів, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. У разі набрання даним рішенням законної сили відпаде підстава, на яку послався приватний нотаріус як на підставу для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Про наявність інших перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса у поданому позові не зазначено, а відтак позов у цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Посилання представника позивача на те, що перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину наразі є те, що ОСОБА_3 перебуває у Німеччині і через військові дії не має змоги приїхати до України для оформлення спадщини суд до уваги не приймає, адже, по-перше, посилання на дані обставини відсутні у позові, а по-друге, вони не є достатньою підставою для визнання права власності за позивачем, адже суд не може підміняти собою органи нотаріату.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України,-
Встановити факт того, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_7 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області 07.03.2013) є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ).
Внести зміни до актового запису № 2 від 07.03.2013 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного виконавчим комітетом Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зазначивши батьком дитини наступну особу - ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , громадянин України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), виключивши відомості про батька, внесені відповідно до ст. 135 СК України за вказівкою матері.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27.09.2023.

Суддя Д.І. Сакоян