Справа №345/2867/23
Провадження № 2/345/842/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

з участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.12.2019 року Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 225. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що 27.12.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них спільних дітей немає. Протягом останнього року стосунки погіршилися через втрату взаєморозуміння. Будь-які спроби для примирення не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитеми її інтересам і тому вважає за необхідне розірвати шлюб.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки за чотири роки проживання у шлюбі вони створили міцну сім`ю. Крім того, з 2020 року вони виховують прийомну неповнолітню дитину ОСОБА_4 . Причиною непорозумінь стало різне бачення щодо виховання прийомної дочки, зокрема те, що він обмежував її у використанні гаджетів, а дружина всупереч цьому дозволяла дитині постійно сидіти в смартфоні. Внаслідок вказаних непорозумінь вони вирішили деякий час пожити окремо, однак це не є обставиною щодо розірвання шлюбу. Просить надати термін для примирення.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала суду заяву у якій вказала , що позов підтримує, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати , залишити їй прізвище « ОСОБА_3 » та розглядати справу у її відсутності.

У судовому засіданні відповідач позову не визнав та пояснив, що заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки їхню сім`ю ще можна зберегти. У погіршенні шлюбних відносин винувата позивачка, оскільки вона в березні місяці 2023 року безпідставно та без будь-яких пояснень вигнала його з дому. Він неодноразово намагався примиритися, однак вона на його дзвінки не реагувала. Просить відмовити у задоволенні позову та їхній шлюб не розривати, так як вважає, що їхню сім`ю ще можна зберегти.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 23.06.2023 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов.

18.07.2023 року позивачка надала суду заяву у якій вказала, що позов підтримує, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище « ОСОБА_3 » та розглядати справу у її відсутності.

21.07.2023 року судом винесено ухвалу про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням сторонам терміну на примирення на строк два місяці.

18.09.2023 року позивачка надала суду заяву у якій вказала, що позов підтримує, на примирення не згідна, оскільки спільного господарства не ведуть та сумісне життя повністю припинено, просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище « ОСОБА_3 » та розглядати справу у її відсутності.

21.09.2023 року судом винесено ухвалу про поновлення провадження у справі після спливу терміну на примирення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.12.2019 року Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 225 (а.с.3).

Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, не можуть розірвати в позасудовому порядку.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя, подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, позивачка не бажає зберігати сім`ю, сторони з березня місяця 2023 року не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що повторне надання терміну для примирення принесе позитивні результати для збереження сім`ї, оскільки судом було надано сторонам термін для примирення строком два місяці. Однак протягом даного строку відповідач належних та переконливих кроків для збереження сім`ї не зробив, а позивачка після спливу терміну для примирення настояла на розірванні шлюбу та не бажає проживати з позивачем однією сім`єю.

Враховуючи вищезазначене, а також ту обставину, що після надання сторонам на клопотання відповідача терміну для примирення строком на два місяці, намагання відповідача примиритися не дали бажаних результатів, позивачка настоює на розірванні шлюбу, враховуючи, що примушенням до шлюбу та шлюбних відносин є неприпустимим, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу слід залишити позивачці дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

На підставі викладеного, статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.12.2019 року Калуським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Івано-Франківській області, актовий запис № 225 - розірвати.

Прізвище позивачки після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22.09.2023.

Суддя