Справа № 191/268/23
Провадження № 2/191/85/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 серпня 2013 року вона уклала договір купівлі-продажу житлового будинку і двох земельних ділянок розташованих за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , передавши йому обумовлену між ними вартість житлового будинку з земельними ділянками у розмірі 32 000 гривень, що підтверджується розпискою з підписами продавця, покупця і двох свідків. 315 жовтня 2010 року вона зареєстрована за вказаною адресою, користується і володіє житловим будинком і земельними ділянками, а коли зібрала всю необхідну суму вони склали розписку. На час продажу житлового будинку і земельних ділянок, ОСОБА_2 був власником цих об`єктів нерухомості на підставі: житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22 травня 2009 року державним нотаріусом Другої синельниківської нотаріальної контори, яке було зареєстровано 26.05.2009 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 3, номер запису 392. Житловий будинок складається із:А-1 жилий будинок цегляний,жилою площею 23,8 кв.м.,загальна площа 40,5 кв.м., Б-1 сарай, В-1 літня кухня цегляна, Г-1 сарай цегляний, 3-1 вбиральня дерев`яна, Д-1 гараж дерев.,II-1 погріб цегляний, № 1-4 огорожа штахет.

Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,1653 га, із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га,для ведення особистого підсобного господарства 0,1503 га,що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2009року, яке видане державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори.

На підставі розпорядження селищного голови від 18.02.2016р. № 12 в смт. Славгород, Синельниківського району назву вулиці «Щорса» було перейменовано на вулицю «Героїв».

Ринкова вартість вказаного житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами складає 179 455, 00 гривень, згідно звіту про оцінку майна.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт Серія ЯЛ № 377907) складає 92 998,52 гривень.

Експертна грошова оцінка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0153 га(державний акт Серія ЯЛ № 377908) складає 3280,18 гривень.

Між нею та ОСОБА_2 відбулося повне виконання договору купівлі-продажу, так як були виконані всі істотні умови договору, але сторони не посвідчили його нотаріального причині тяжкої хвороби останнього. На даний час вона позбавлена можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, оскільки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

У зв`язку з цим, позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок,укладений 20 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп- НОМЕР_1 , право приватної власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 жилий будинок цегляний, жилою площею 23,8 кв.м., загальною площею 40,5 кв.м.,Б-1 сарай,В-1 літня кухня цегляна, Г-1 сарай цегляний, 3-1 вбиральня дерев`яна, Д-1 гараж дерев., ІІ-1 погріб цегляний,№ 1-4 огорожа штахет; земельну ділянку площею 0,1653 га,розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,1503 га.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала клопотання про розгляд справи без її участі. Рішення просила прийняти відповідно до чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 22 травня 2009 року державним нотаріусом Другої синельниківської нотаріальної контори, яке було зареєстровано 26.05.2009 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 3, номер запису 392 ОСОБА_2 належить житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,1653 га, із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га,для ведення особистого підсобного господарства 0,1503 га, що належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2009року, яке видане державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори.

20 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку і двох земельних ділянок розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 обумовлену суму грошових коштів за продаж житлового будинку з земельними ділянками у розмірі 32 000 гривень. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу відсутнє. (а.с.20).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №32104071 від 27.02.2023 року житловий та земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 нерухоме майно не перебувають в податковій заставі та відсутня заборона на їх відчуження.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 07.11.2013 року, серія НОМЕР_2 , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації наданої з Другої синельниківської державної нотаріальної контори від 02.02.2023 року №31/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянки, від нотаріального посвідчення якого одна із сторін ухилилася, крім того судом встановлено про втрату можливості позивачу нотаріально посвідчити такий договір, оскільки продавець помер.

З врахуванням того, що договір купівлі-продажу будинку та земельних ділянок є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, нерухоме майно не перебуває в податковій заставі та відсутня заборона на його відчуження, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за позивачем право власності на житловий будинок та земельні ділянку розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 16, 220, 328, 334, 392, 638 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право приватної власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: А-1 жилий будинок цегляний, жилою площею 23,8 кв.м., загальною площею 40,5 кв.м., Б-1 сарай,В-1 літня кухня цегляна, Г-1 сарай цегляний, 3-1 вбиральня дерев`яна, Д-1 гараж дерев., ІІ-1 погріб цегляний, № 1-4 огорожа штахет та земельну ділянку площею 0, 1653 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,1503 га.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська