ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8835/23 Справа № 183/8593/22 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування заборгованості зі сплати аліментів та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування заборгованості зі сплати аліментів та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилися спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13 квітня 2022 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області постановлено судовий наказ, згідно з яким, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Станом на 01 листопада 2022 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 8036,00 грн. тобто 4018,00 грн. на кожну дитину.

На теперішній час син сторін ОСОБА_3 проживає з відповідачем за місцем його проживання.

У зв`язку з чим позивач просив суд:

- скасувати заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу № 183/1121/22 від 13.04.2022, що утворилася за період вересень-жовтень 2022 року у розмірі 4018,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. з моменту подачі цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про скасування заборгованості зі сплати аліментів та стягнення аліментів задоволено повністю.

Скасовано заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі судового наказу № 183/1121/22 від 13.04.2022, що утворилась за період вересень жовтень 2022 року у розмірі 4018,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття,

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно з судовим наказом від 13 квітня 2022 року з боржника, яким є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8).

Постановою державного виконавця від 04 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу, виданого 13.04.2022 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області у справі № 183/1121/22, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей (а.с. 9).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця за період з вересня 2022 року по жовтень 2022 року, складає 8036,00 грн. (а.с. 10).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову, оскільки син сторін проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, з липня 2022 року.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стягнення з одного з батьків аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

При цьому норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, заявник вправі звернутися до суду із заявою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів.

Якщо спільна дитина сторін проживає з позивачем, то існує необхідність припинення стягнення аліментів з нього.

Суди також звертають увагу на те, що наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із Позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання доньки.

Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з отримувачем аліментів, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини.

Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі № 219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідач в апеляційній скарзі підтверджує факт того, що дитина з серпня 2022 року по 21 червня 2023 року, тобто 10 місяців проживала у батька.

Таким чином, нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з отримувачем аліментів, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо скасування заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на підставі судового наказу № 183/1121/22 від 13.04.2022, що утворилась за період вересень жовтень 2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина, суд першої інстанції виходив з того, що син проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов неповно з`ясувавши обставини справи, що мають значення для справи, та порушуючи норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову у зазначеній частині.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з судовим наказом від 13 квітня 2022 року з боржника, яким є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на утримання дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2022 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8).

Частиною 4 ст.273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За таких обставин пред`явлення позивачем позову про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина можливе тільки після пред`явлення ним позову, і набрання рішенням законної сили, про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки за судовим наказом від 13 квітня 2022 року.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги, що пред`явлення позивачем позову в частині стягнення аліментів є передчасним та можливим тільки після пред`явлення ним позову, і набрання рішенням законної сили, про припинення стягнення з нього аліментів за попереднім рішенням суду.

Відповідно до вимог п.2,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання дитини слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовити.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь апелянта слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття скасувати, у задоволенні цих вимог відмовити.

В решті рішення суду, в оскаржуваній частині, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: