Справа №489/804/23
Провадження №2-о/489/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Войтенко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Миколаївська міська рада

встановив.

Представниця заявниці звернулася до суду з заявою, якою просила суд: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 2003 року по день смерті останнього. Мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року проживали однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Спільних дітей не мали, народжувати не збиралися, а тому до органів РАЦСу не зверталися. Спочатку разом мешкали у квартирі АДРЕСА_1 , потім з 2013 року переїхали жити за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Заявниця здійснювала його поховання та розпоряджалася його речами як дружина. Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з грошового вкладу в АТ КБ «ПриватБанк». За життя спадкодавець заповіту не складав, інших спадкоємців не мав. 01 лютого 2023 року заявниця звернулася до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано документів, які б підтверджували родинні або інші стосунки з померлим спадкодавцем. Встановлення вказаного юридичного факту, заявниці потрібно для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 06.03.2023, заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.03.2023, заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження, витребувано докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На задоволення вимог наполягає.

Представниця заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з грошового вкладу у АТ КБ «Приватбанк».

Позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю відомостей щодо проживання зі спадкоємцем не менш п`яти років до відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України наведений в ч.1 цієї статті перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом, не є вичерпним, оскільки в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1222 ЦК України).

За змістом ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України.

Відомостей про наявність спадкоємців ОСОБА_2 , які мають право на спадкування за законом у першу, другу та третю черги, крім заявниці ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 21 березня 2019 року в цивільній справі №461/4689/15-ц та від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, судом при розгляді даної справи приймається до уваги те, що норми ст.ст.15, 16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України, шляхом встановлення факту, від якого залежить виникнення у заявниці ОСОБА_1 права на спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги, після смерті спадкодавця ОСОБА_2

04 жовтня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір № SAMDNWFD501 Вклад «стандарт» строковий на 3 міс., відповідно до якого початкова сума вкладу 30000 грн., залишок на вкладі на 04.10.2019 - 30 000,00 грн. Нарахування процентів на суму вкладу починається з дня, наступного за днем надходження грошей до банку та здійснюється за кожен календарний день (16,5 % річних).

23 липня 2021 року ОСОБА_2 підписано заяву про приєднання № SAMDNWFD601 Вклад «стандарт» строковий на 6 місяців.

Як вбачається з квитанції від 23.03.2021, ОСОБА_2 зараховано суму коштів у розмірі 36520,56 грн.

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася в Першу миколаївську державну нотаріальну контору Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченко Ю.Г. від 01.02.2023, заявниці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано доказів на підтвердження факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 35/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявниця в своєї заяві зазначає, що вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з березня 2003 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. Спочатку разом мешкали у квартирі АДРЕСА_1 , потім з 2013 року переїхали жити за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 30.08.2019 за вих. № 19.03.03-21/І/7225/19, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 12 липня 2013 року по теперішній час.

З паспорта серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 11 липня 2018 року.

Як вбачається з свідоцтва про смерть № 236 від 09.11.2021, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане свідоцтво отримала ОСОБА_1 .

11 листопада 2021 року Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Миколаївська ритуальна служба» ОСОБА_7 видано свідоцтво серії № НОМЕР_3 про поховання ОСОБА_2 .

До матеріалів заяви долучені копії фотознімків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 разом проживали як чоловік та жінка з 2000 року по час смерті ОСОБА_2 . За час спільного життя вони дбали один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали меблі та іншу побутову техніку до квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 лікувала ОСОБА_2 за власні кошти та здійснила його поховання.

На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, а також кожному доказу окремо, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту його проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Миколаївська міська рада - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю з березня 2003 року до часу відкриття спадщини, а саме до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено «11» жовтня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева