1Справа № 335/7072/23 6/335/180/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Печерей О.С.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 було частково задоволено позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: стягнуто з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 68636,55 грн., а також вирішено питання про розподіл судових витрат.

15.09.2023 від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розстрочення виконання вказаного рішення на один рік, шляхом сплати стягнутої рішенням суду суми щомісяця рівними частинами по 5719,71 грн. кожна.

Заява обґрунтована тим, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює, постійного доходу не має, має заборгованість із сплати за комунальні послуги, через воєнний стан має об`єктивні труднощі у працевлаштуванні і відшуканні джерел для існування й погашення заборгованості за рішенням суду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свою заяву підтримала.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, надіславши письмові заперечення проти задоволення заяви відповідача. В обґрунтування вказаних заперечень позивач послався на те, що, на його думку, поведінка відповідача свідчить про її злісне ухилення від виконання договірних зобов`язань, а надання розстрочки із сплати стягнутої судом заборгованості не покращить стану відповідача, оскільки за відповідний час розстрочки накопичиться нова заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом.

Вирішуючи заяву відповідача по суті, суд виходить з такого.

Як випливає із змісту ч. 1, ч. 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, підставою чого може бути наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема, матеріальний стан фізичної особи боржника, надзвичайні події тощо.

Як свідчать надані відповідачем документи, за останні два роки її оподатковуваний дохід складався з незначних сум, виручених від продажу рухомого майна, соціальних виплат, сум, нарахованих банківськими установами, та одиничної виплати від самозайнятої особи, і в сукупності не перевищував суму заборгованості, яка стягнута рішенням суду в цій справі. Крім того, ці ж документи свідчать про відсутність у відповідача постійного місця роботи.

З урахуванням цього, відповідач вочевидь має матеріальні труднощі у задоволенні своїх повсякденних потреб, а відсутність систематичного передбачуваного доходу істотно ускладнюватиме виконання рішення суду про стягнення заборгованості перед банком, та може поставити відповідача у ще більш скрутне становище.

З іншого боку, встановлення обов`язку сплачувати стягнуту заборгованість протягом певного строку рівними платежами не призведе до покладення на відповідача непомірного тягаря, і водночас сприятиме своєчасному і повному погашення боргу, тобто не буде тягти істотного втручання у право позивача на належне виконання рішення суду, а також забезпечить реальний захист прав та інтересів кредитора.

Крім того, суд також враховує те, що станом на час розгляду справи в Україні продовжує існувати воєнний стан, а за матеріалами справи, відповідач допустила виникнення заборгованості, стягнутої судом, вже в період після оголошення воєнного стану і початку активних бойових дій на території України.

На переконання суду, сама наявність такої надзвичайної обставини, як воєнний стан, за інших встановлених судом обставин надає відповідачу право на розстрочку.

Доводи позивача вказаних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи вищенаведене,керуючись ст. ст. 259-261, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Встановити розстрочку виконання Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2023 у справі № 335/7072/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» грошової суми в розмірі 68636,55 грн. строком на дванадцять місяців з дня ухвалення вказаного рішення, поклавши на ОСОБА_1 обов`язок сплачувати на користь позивача щомісяця грошову суму не менше, ніж 5719,71 грн.

Ухвала набирає законної сили після її підписання, але може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя М.М. Мінаєв