Справа №127/5352/23
Провадження № 2-о/127/102/23
УХВАЛА

03 березня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Підрезу І.В. звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177, 297 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Разом з тим матеріали заяви, окрім наданого консультативний висновок №03-2-32/401 від 16.02.2023за результатами первинного огляду та виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 18.01.2023, а також власних міркувань особи заявника щодо цього, не містять будь-яких доказів, що підтверджують обставину хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тобто відповідну медичну документацію. До заяви не долучено доказів, які вказують на те, що особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Такими доказами можуть бути виписки з історії хвороби, довідки про стан здоров`я, видані лікувально-профілактичними закладами, показання свідків, які підтверджують вчинення особою дій, що не властиві психічно здоровій людині, та інше.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 300 ЦПК України визначено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Так само за ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві просить суд визнати ОСОБА_2 недієздатною і призначити його опікуном над ОСОБА_2 . Проте порушуючи питання опікунства, заявником не додано подання органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном ОСОБА_2 , у разі визнання останньої недієздатною, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Водночас суд зауважує, що згідно Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України Міністерства праці та соціальної політики України №34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, підготовці подання органу опіки та піклування на призначення опіки недієздатній особі передує комплекс обов`язкових заходів і перевірок, передбачених у п. 3 вказаних Правил, що мають бути ініційовані виключно заявником.

При цьому, у матеріалах поданої заяви відсутні відомості щодо сімейного стану заявника, інших членів його сім`ї та їх безпосередньої згоди на оформлення опіки над ОСОБА_2 , у разі визнання її недієздатною.

Окрім того, заявником також не зазначено в заяві жодних відомостей про членів сім`ї ОСОБА_2 , їх позицію щодо визнання останньої недієздатною та призначення заявника опікуном, а також не надано доказів на підтвердження викладених обставини. Вказаними доказами можуть бути, серед іншого, їх письмові пояснення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення недоліків.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна