ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6877/23 Справа № 185/2622/23 Суддя у 1-й інстанції - Юдіна С.Г. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Павлоградської міської ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року у справі за позовом Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки та стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки та стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачці на праві власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення площею 586,1 кв.м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер - :03:014:0067 і має комунальну форму власності.

Рішенням Павлоградської міської ради №708-37/V від 07.10.2008 відповідачці було надано в оренду спірну земельну ділянку площею 0,0740 га по АДРЕСА_1 , та укладено договір оренди № 50 від 25.03.2009 року строком на 10 років, тобто до 25.03.2019.

Земельна ділянка була передана для обслуговування нежитлового приміщення по фактичному розміщенню об`єкта, код цільового використання землі УКЦВЗ 1.11.6 інша комерційна діяльність, з орендною платою у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням 48 сесії VІІ скликання від 19.03.2019 року № 1582 - 48/VІІ Павлоградської міської ради строк дії договору оренди № 50 було поновлено на 1 рік - до 25.03.2020 року.

28.04.2020 рішенням Павлоградської міської ради № 2135-66/VІІ відповідачу було повторно надано спірну земельну ділянку в довгострокову оренду строком на 10 років. Крім того, п. 3 даного рішення відповідача зобов`язано протягом місяця, з моменту прийняття рішення, укласти договір оренди земельної ділянки, яка надається.

Павлоградська міська рада неодноразово зверталася до відповідача щодо необхідності укладення договору оренди земельної ділянки, однак відповідач договір оренди не уклала, орендну плату за користування земельною ділянкою не сплачує.

Вважає, що з відповідачки необхідно стягнути дохід, отриманий від безпідставно набутого майна в сумі 84 841, 96 грн.

Зазначена сума є сумою несплаченої відповідачкою орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у власності Павлоградської міської ради без укладення договору оренди, внаслідок чого, Павлоградська міська рада була позбавлена можливості отримати дохід у вказаному розмірі від передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд:

- стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету міста Павлоград, в особі Павлоградської міської ради кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, дохід отриманий від безпідставно набутого майна у розмірі: 84 841, 96 грн.;

- зобов`язати відповідача укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,0740 га кадастровий номер - :03:014:0067 комунальної форми власності по АДРЕСА_1 в редакції позивача та стягнути судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року позов Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки та стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету міста Павлограда в особі Павлоградської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:014:0067 за період з 01.06.2020 року до 31.12.2022 року у розмірі 84 841 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот сорок одна) грн. 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Павлоградської міської ради судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 2 684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Павлоградська міська рада звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 02.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу придбала нежитлове приміщення площею 586,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прийнято 22.04.2008 року (а.с. 12)

Об`єкт нерухомого майна, який належить відповідачці на праві власності, знаходиться на земельній ділянці площею 0,0740 га, яка має кадастровий номер :03:014:0067 і комунальну форму власності, що належить територіальній громаді м. Павлограда в особі Павлоградської міської ради, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023. (а.с. 13).

Рішенням Павлоградської міської ради № 708-37/V від 07.10.2008 ОСОБА_1 надано в оренду спірну земельну ділянку площею 0,0740 га по АДРЕСА_1 , та укладено договір оренди № 50 від 25.03.2009 року строком на 10 років, тобто до 25.03.2019 року.

Земельна ділянка була передана для обслуговування нежитлового приміщення по фактичному розміщенню об`єкта, код цільового використання землі УКЦВЗ 1.11.6 інша комерційна діяльність, з орендною платою у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с.15)

На підставі рішення 48 сесії VІІ скликання від 19.03.2019 року № 1582-48/VІІ Павлоградської міської ради строк дії договору оренди № 50 було поновлено на один рік - до 25.03.2020 року.

28.04.2020 року рішенням Павлоградської міської ради № 2135-66/VІІ ОСОБА_1 було повторно надано спірну земельну ділянку в довгострокову оренду строком на 10 років. Визначено річну орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Договір оренди земельної ділянки укладений з ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0740 га по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:014:0067, зареєстрований 25.03.2009 року за № 50, вважати таким, що втратив чинність.

Пунктом 3 даного рішення землекористувача зобов`язано протягом місяця, з моменту прийняття рішення, укласти договір оренди земельної ділянки, яка надається. (а.с. 16)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦПК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків.

Положенням частини першої статті 627 цього Кодексу встановлено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини другою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач обґрунтовуючи зазначену позовну вимогу посилається на те, що відповідно до Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, ЗУ «Про оренду землі» укладання договору оренди землі при використанні земельної ділянки комунальної форми власності є обов`язковим.

У зв`язку з чим, Павлоградська міська рада розробила проєкт договору оренди земельної ділянки відповідно до Типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 03.03.2004 № 220, як і передбачено ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» та ст. 288 Податкового кодексу України .

Колегія суддів дослідивши матеріали справи вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про обрання позивачем не вірного способу захисту, оскільки вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивачем у прохальній частині позовної заяви не наведено текст (проєкт) такого договору, що виключає можливість дійти висновку про обґрунтованість/ необґрунтованість вказаних вимог.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що позивачем у прохальній частині позовної заяви не наведено текст (проєкт) такого договору, що виключає можливість дійти висновку про обґрунтованість/ необґрунтованість вказаних вимог, тому, враховуючи, що суд першої інстанції при ухвалені рішення по справі прийшов до висновку про відмову в задоволенні вказаних вимог у зв`язку із невірним способом захисту, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині вимог щодо зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки - зміні в частині обґрунтування підстав відмови у задоволені позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Павлоградської міської ради задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2023 року в частині вимог щодо зобов`язання укласти договір оренди земельної ділянки змінити в частині обґрунтування підстав відмови у задоволені позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:

Судді: