ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» вересня 2023 року

м. Харків

справа № 641/6236/21

провадження № 22ц/818/1522/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Волобуєва О.О.,

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 , представниця боржника - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року в складі судді Маньковської О.О.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, в якій просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця та до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу до суду і до досягнення дітьми повноліття.

26 серпня 2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісяця та до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 серпня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 227,00 грн.

У травні 2023 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яка мотивована тим, що в період з 23 травня 2019 року по 29 грудня 2021 року перебував у шлюбі з ОСОБА_1 , від якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказав, що з кінця 2021 року ОСОБА_1 вийшла заміж за іншого чоловіка та переїхала жити до іншої країни. З дітьми вона не спілкується та матеріальної допомоги не надає. Доказів того, що діти перебувають на її утриманні матеріали справи не містять.

Зазначив, що діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні. Вони перебували на його утриманні і під час винесення судового наказу. З довідки про зареєстрованих осіб вбачається, що він також зареєстрований за цією ж адресою по АДРЕСА_1 , тільки в сусідній квартирі АДРЕСА_2 , а колишня дружина з дітьми - в квартирі АДРЕСА_1 , що є кімнатами, які знаходяться під одним блоком та одними вхідними дверима, тобто фактично є однією квартирою.

Вважав, що факт того, що діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні підтверджено довідкою з місця проживання по АДРЕСА_4 .

Просив скасувати судовий наказ, виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова від 26 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами - відмовлено, судовий наказ Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2021 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про скасування судового наказу від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що доказів на підтвердження перебування неповнолітніх дітей на утриманні матері немає, окрім довідки про зареєстрованих осіб, але з цієї довідки вбачається, що він також зареєстрований за цією адресою по АДРЕСА_1 , тільки в сусідній квартирі АДРЕСА_2 , а колишня дружина з дітьми - в квартирі АДРЕСА_1 , що є кімнатами, які знаходяться під одним блоком та одними вхідними дверима, тобто фактично є однією квартирою. Саме такі обставини не були і не могли бути відомі суду при винесенні судового наказу. Зазначив, що незрозуміло, яким чином в Україні будуть стягуватись аліменти з нього, який проживає в Ірландії, на користь ОСОБА_1 , яка вдруге одружилась та виїхала до Саудівської Аравії, на утримання дітей, які проживають разом із батьком в Ірландії.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В суді апеляційної інстанції представниця ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Посилалася на те, що нововиявленою обставиною є те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою, що і ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 , тільки в сусідній квартирі АДРЕСА_2 , а колишня дружина ОСОБА_2 з дітьми - в квартирі АДРЕСА_1 , що є кімнатами, які знаходяться під одним блоком та одними вхідними дверима, тобто фактично є однією квартирою. Саме такі обставини не були і не могли бути відомі суду при винесенні судового наказу.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від інших учасників справи не надійшло. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції представниця заявника підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Вказала, що під час постановлення судового наказу діти не проживали разом з батьком.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, що, в свою чергу, виключає можливість перегляду судового наказу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 23 травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі. Вони є батьками двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3,4,5).

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11 серпня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи, зокрема: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 16 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

До заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 надав листи від 07 червня 2022 року англійською мовою, які не перекладені на українську мову. Також надав копію закордонного паспорту, з якого вбачається, що він з дочками 04 червня 2022 року перетнув кордон України (а. с. 29, 30, 32-34).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставиною, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 надала до суду довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, з якої вбачається, що діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають та зареєстровані разом із ОСОБА_1 на день видачі судового наказу.

Натомість до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 додав листи від 07 червня 2022 року англійською мовою, які не перекладені на українську мову, а також копію закордонного паспорту, з якого вбачається, що він з дочками 04 червня 2022 року перетнув кордон України.

Проте, надані ОСОБА_2 докази не спростовують обставину проживання дітей разом з матір`ю, встановлену судом при видачі судового наказу на підставі поданих ОСОБА_1 документів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні та перебували на ньому і під час винесення судового наказу, крім того, він також зареєстрований по АДРЕСА_1 , тільки в сусідній квартирі АДРЕСА_2 , а колишня дружина з дітьми - в квартирі АДРЕСА_1 , що є кімнатами, які знаходяться під одним блоком та одними вхідними дверима, тобто фактично є однією квартирою, саме такі обставини не були і не могли бути відомі суду при винесенні судового наказу, колегія суддів вважає безпідставними та які не можуть бути нововиявленими обставинами.

Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що ОСОБА_2 не довів наявність нововиявлених обставин (факту проживання дітей разом з батьком) на момент видачі судового наказу від 26 серпня 2021 року, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

У випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381, 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 28 вересня 2023 року.