Справа № 450/2063/22 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/1152/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» про визнання недійсними умов кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними умови кредитного договору від 26.06.2020 року № 200275862 продукт «КОКО - Кеш дистанційний» сума кредиту 23348 грн 56 коп., строк 1482 дні, процентна ставка 0,01 % річних, укладений між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД та ОСОБА_1 , визнати частково недійсним графік щомісячних платежів за кредитним договором в частині сплати додаткової комісії «плати за обслуговування», «щомісячна комісія» з моменту його укладення; зобов`язати Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені суми коштів за кредитним договором від 26.06.2020 року №200275862 продукт «КОКО-Кеш дистанційний» сума кредиту 23348 грн. 56 коп.. строк 1482 дні, процентна ставка 0,01 % річних в сумі 42 854 грн 06 коп.; стягнути з Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» на користь ОСОБА_1 та фактично понесені судові витрати в сумі 8 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що 26.06.2020 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір Оферта № 200275862 назва продукту «КОКО КЕШ дистанційний», на суму кредиту 23348,56 грн, строком на 1462 дні на період з 26.06.2020 року по 26.06.2024 року, зі ставкою на строкову частину основного боргу 0,01% річних, ставкою на прострочену суму основного збору 0,00001% річних, зі щомісячною комісією в сумі з 26.06.2020 по 26.08.2020 р. - 0 грн 00 коп., з 27.08.2020 р. - 931,61 грн, та платою за порушення платежів: першого - 350 грн, другого (підряд) - 350 грн, трьох (підряд) 400 грн, чотирьох (підряд) та кожного наступного 400 грн. Кредитний договір № 200275862 складається з оферти № 200275862, Умов надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Форвард», затверджених Наказом № 213 від 19.05.2020 року, паспорту споживчого кредиту, тарифів та умов по картам, Умов надання та обслуговування кредитів АТ «Банк Форвард». Мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом (перерахування коштів згідно доручень клієнта на рахунок одержувача. Паспорт споживчого кредитування та оферта № 200275862 не містять даних про те, за які саме послуги стягується щомісячна комісія. Вважає несправедливими положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту і це є підставою для визнання договору недійсним, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Вказує, що умови кредитного договору щодо сплати позичальником щомісяця комісії за обслуговування банком кредитної заборгованості є несправедливими, оскільки, всупереч принципу добросовісності, наслідком такої домовленості є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивачу, який отримавши кредит у сумі 23348,56 грн, має сплатити банку за додаткові та супутні послуги за обслуговування кредитної заборгованості 42854,06 грн, зокрема незаконних платежів за додаткові супутні послуги (щомісячна комісія) - незаконної плати «плата за обслуговування».

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважають, що рішення суду є незаконним та необгрунтовним. Вказують, що було порушено права споживача і вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», а окремі пункти договору є нікчемними.

Зазначають, що відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, що є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, апелянти вважають несправедливою супутню послугу - проценти за користування кредитом та плата за обслуговування, оскільки сам договір позивач не укладала, а заява про приєднання до договору не може свідчити про укладення договору з оплатою незаконної плати за обслуговування. Банкам забороняється вимагати від клієнтів придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Вказують, що загалом відповідачем було незаконно нараховано позивачу загальну суму 42 854,06 грн., в яку включено незаконні платежі за додаткові та супутні послуги (щомісячна комісія) незаконної плати «плата за обслуговування». Вказує, що за весь період користування кредитом позивач не одержав жодного повідомлення відповідно до п. 1.7 кредитного договору, тобто банком було порушено умову кредитного договору. Оскільки відповідачем було встановлено щомісячну плату за супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися безоплатно, то пункт 1.5 кредитного договору є несправедливим та підлягає визнанню недійсним.

Просять рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задоволити повністю, стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн та судовий збір в дохід держави.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю в інших судових засіданнях та неможливістю забезпечити явку позивача, проте жодних доказів на підтвердження зазначеного не надав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 26.06.2020 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір Оферта № 200275862 назва продукту «КОКО КЕШ дистанційний», на суму кредиту 23348,56 грн, строком на 1462 дні на період з 26.06.2020 року по 26.06.2024 року, зі ставкою на строкову частину основного боргу 0,01% річних, ставкою на прострочену суму основного збору 0,00001% річних, зі щомісячною комісією в сумі з 26.06.2020 по 26.08.2020 р. - 0 грн 00 коп., з 27.08.2020 р. - 931,61 грн, та платою за порушення платежів: першого - 350 грн, другого (підряд) - 350 грн, трьох (підряд) 400 грн, чотирьох (підряд) та кожного наступного 400 грн.

Кредитний договір № 200275862 складається з оферти № 200275862, Умов надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «Банк Форвард», затверджених Наказом № 213 від 19.05.2020 року, паспорту споживчого кредиту, тарифів та умов по картах, Умов надання та обслуговування кредитів АТ «Банк Форвард». Мета отримання кредиту - споживчі потреби. Спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом.

Відповідно до графіку платежів за продуктом «КОКО КЕШ», позивач зобов`язаний щомісячно вносити на рахунок кредитора суму 1415 грн, до якої входить погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом 0,01% річних від суми кредиту, щомісячна комісія - 931,61 грн, плата за СМС - сервіс -35 грн.

Згідно розділу «Кредитний договір» Оферти № 200275862 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії (блок 1 Оферти № 200275862), згідно п. 4 паспорту споживчого кредиту щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячна комісія) в розмірі 3,99 %, нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі, плата за надання виписок по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що укладення договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, який в свою чергу вчинив певну сукупність дій, спрямованих на отримання позики. Кредитний договір № 200275862 вчинений у передбаченій чинним законодавством формі, зміст правочину не суперечить нормам чинного законодавства та містить всі істотні умови, передбачені законом для такого виду договорів, які були погоджені сторонами, про що свідчить підписання договору позивачем та його подальше виконання. Таким чином, волевиявлення сторін договору на його укладення було вільним та відповідало їх внутрішній волі.

Суд дійшов до висновку про відсутність в оспорюваному договорі несправедливих умов чи його здійснення відповідачем з використанням нечесної підприємницької практики, а твердження позивача з даного приводу суд розцінив як небажання виконувати взяті на себе договірні зобов`язання та спосіб захисту власних інтересів. А відтак, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позову щодо визнання недійсними умов Кредитного договору № 200275862 від 26.06.2020 року, укладеного між позивачем та відповідачем, а разом з тим безпідставність позову в цілому.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» передбачив право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування. Але законодавство визначає і низку пов`язаних з цим обмежень для банку.

На виконання вимог, зокрема, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Отже, банк має надати споживачу за визначеною формою детальний розпис усіх складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів, включно з передбаченою у договорі комісією за обслуговування, за кожним платіжним періодом.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (ч. 3 ст. 55 Закону «Про банки і банківську діяльність»), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за обслуговування, встановленому у договорі, який підписали сторони, оскільки такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 13.07.2022 року у справі № 363/1834/17 (п. 29-31).

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

За змістом цих приписів комісія за обслуговування може включати плату за розрахунок для позичальника суми його чергового платежу, суми дострокового повернення заборгованості, а також інформування позичальника у вигляді SMS-повідомлень, довідок за телефоном, електронною поштою, через інтернет-сервіс банку або в іншій формі щодо суми платежу, щодо стану кредитної заборгованості, щодо надходження та зарахування коштів на рахунок для повернення заборгованості, щодо зарахування коштів платежу на рахунок для погашення заборгованості тощо, якщо споживач вимагає таку інформацію частіше одного разу на місяць.

Апелянт зазначає, що положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни і розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є недійсними (правова позиція викладена у постанові КЦС у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) від 01 квітня 2020 року), однак Велика Палата Верховного суду у справі № 496/3134/19 від 13 липня 2022 року відступила від висновків, викладених у вище зазначеній постанові та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду та дату укладення кредитного договору № 200275862 від 26.06.2020, нарахована плата за обслуговування кредиту вважається нікчемною, оскільки такі послуги банку за законом повинні надаватися безоплатно, а відтак, вказаний пункт кредитного договору є несправедливим та нікчемним, а не підлягає визнанню недійсним.

Щодо повернення надмірно сплачених позивачці коштів, то відповідно до графіку платежів за продуктом «КОКО КЕШ» то такі її вимоги підлягають до задоволення частково.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 200275862 від 17.08.2022 позивач здійснила 17 платежів, кожний з яких в сумі складає 966,61 грн, відтак АТ «БАНК ФОРВАРД» зобов`язаний повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти в розмірі 16 432,37 грн., з розрахунку 966,61 * 17 = 16 432,37.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» з підстав, що така підписавши договір погодилася з усіма його умовами, а тому не окремі його положення не можуть бути визнані недійсними.

Колегія суддів вважає умови «Кредитного договору» Оферти № 200275862 про нарахування плати за обслуговування кредиту нікчемними, оскільки такі послуги банку за законом повинні надаватися безоплатно, а відтак, п. 4 паспорту споживчого кредиту - несправедливим та нікчемним та таким, що не підлягає визнанню недійсним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 слід задоволити частково, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково. Зобов`язати Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» повернути ОСОБА_1 надмірно сплачені суми коштів за кредитним договором від 26.06.2020 року № 200275862 продукт «КОКО-Кеш дистанційний» в сумі 16 432 грн 37 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, товідповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з АТ «БАНК ФОРВАРД» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1533 грн 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу, що є пропорційно до задоволених позовних вимог. Крім того, з АТ «БАНК ФОРВАРД» на користь держави підлягає стягненню 951 грн 33 коп. судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 22 вересня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

У задоволені позову про визнання недійсними умови кредитного договору від 26.06.2020 року № 200275862 продукт «КОКО - Кеш дистанційний» сума кредиту 23348 грн 56 коп. строк 1482 дні, процентна ставка 0,01 % річних, укладений між Акціонерним товариством «БАНК ФОРВАРД» та ОСОБА_1 та визнання частково недійсним графік щомісячних платежів за кредитним договором в частині сплати додаткової комісії «плати за обслуговування», «щомісячна комісія» з моменту його укладення відмовити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» () повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) надмірно сплачені суми коштів за кредитним договором від 26.06.2020 року № 200275862 продукт «КОКО-Кеш дистанційний» в сумі 16 432 грн 37 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) фактично понесені витрати на правову допомогу в сумі 1533,80 грн.

Стягнути з Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» () в дохід держави 951 грн 33 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра