Справа № 333/6280/23
Провадження № 4-с/333/42/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко Олени Сергіївни у виконавчому провадженні № 70683680, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дерев`янко І.О. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України, в якій просить визнати дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. у виконавчому провадженні № 70683680 неправомірними, скасувати постанову про накладення штрафу від 06.07.2023 року, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 3 400,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження за № 70683680 з примусового виконання судового рішення по справі № 333/7631/21.

06.07.2023 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. винесено постанову, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 3 400,00 грн.

Підставою для накладення штрафу слугувало те, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду, що підтверджено актом від 05.07.2023 року (не з`явилась до виконавчої служби разом із сином для надання побачень ОСОБА_2 з онуком), хоча надала вагомі причини неявки (дитина знаходиться на оздоровленні у бабусі ОСОБА_3 )

Сторона скаржника вважає накладення зазначеного вище штрафу державним виконавцем незаконним, так як ОСОБА_1 завчасно повідомила на електронну адресу державного виконавця про сімейні обставини і не можливість прибути з дитиною до виконавчої служби. Проте, державний виконавець Рибалко О.С. зазначила, що боржником не надано об`єктивних причин неявки з дитиною, не надано жодних доказів того, що дитина перебуває на оздоровленні у відповідному закладі, їй необхідні оздоровчі процедури. Будь-яких дій направлених на встановлення вказаної вище обставини державний виконавець не вчинила, але при цьому приступила до вибіркового виконання судового рішення на користь стягувача.

Відповідно ОСОБА_1 не могла перешкоджати примусовому виконанню судового рішення з огляду на те, що вона здійснила усі дії і повідомила про неможливість деякий час виконувати рішення суду, так як дитина за межам міста на оздоровленні.

За таких обставин накладення на боржника штрафу за дії, які вона не вчиняла є незаконним.

Представник скаржника адвокат Деревянко І.О. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена судом своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просила розгляд скарги проводити у її відсутність та у відсутність скаржника, вимоги скарги підтримує.

Представник Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд скарги провести без його участі. 09.11.2023 року до суду надано відзив на скаргу, в якій просить у її задоволенні відмовити.

15.11.2023 року до суду від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення проти скарги, в яких останній просив провадження закрити, так як справа розглядається за правилами адміністративного судочинства.

Вивчивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що провадження за даною скаргою підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (тут і далі в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою в порядку оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця. Відповідно до змісту скарги та заявлених вимог заявник не погоджується з винесеною державним виконавцем постановою про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70683680.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тобто, в порядку цивільного судочинства може бути оскаржено рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства.

Проте з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України щодо оскарження дій державного виконавця та скасування постанов про накладення штрафу на боржника.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди є окремими виконавчими документами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих із боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Згідно з пп. 5 ч. 1 ст. 3 Закону постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За змістом ч. 2 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Отже, імперативною нормою ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06.06.2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28.11.2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13.03.2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03.04.2019 року та 10.04.2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29.05.2019 року у справі № 758/8095/15-ц (провадження № 14-134цс19), від 02.10.2019 року у справі № 753/22823/18-ц (провадження № 14-408цс19).»

Таким чином, спір у цій справі полягає у накладенні штрафу у розмірі 3 400,00 грн. на боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні.

У такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням цього, вимоги скарги про скасування постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. від 06.07.2023 року про накладення штрафу, якою на боржника ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 3 400,00 грн., підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко Олени Сергіївни у виконавчому провадженні № 70683680, заінтересована особа: ОСОБА_2 закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 13 листопада 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик