Номер провадження: 22-ц/813/5936/23
Справа № 495/1749/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Назарової М.В.

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2023 року,

постановлену Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у складі судді Прийомової О.Ю. в приміщенні того ж суду,

у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.

Заява аргументована тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення нею повноліття.

Рішення суду набрало законної сили, позивачем отримано виконавчий лист.

У вересні 2022 року він звернувся до Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) з приводу повторної видачі свідоцтв про народження дітей, з відповіді якого за №8/24.7.04 від 13.09.2022 року йому стало відомо, що він не є батьком дитини.

Реєстрацію дітей обидва рази проводила позивачка без його участі, йому не було відомо, що він не записаний батьком ОСОБА_5 , і йому важко прийняти той факт, що він не є батьком дитини, але жінці, яка її народила, мабуть, видніше.

Посилаючись на те, що йому не було відомо про те, що він не записаний батьком ОСОБА_5 , а рішення суду у зазначеній справі ґрунтується на доказах, долучених позивачем до позову, зокрема, свідоцтві про народження доньки ОСОБА_5 , яке не підтверджує факт його батьківства, а тому й не створює для нього жодних юридичних зобов`язань з утримання дитини, наведена обставина має значення для справи і є істотною для ухвалення правильного рішення, така обставина не була йому відома, оскільки їх з позивачкою прізвища однакові, а по батькові дитини записано зі слів матері та співпадає з його ім`ям, заявник просив суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення нею повноліття у зв`язку із нововиявленими обставинами. В іншій частині просив рішення суду залишити без змін. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в сумі 21 600 грн та суму сплаченого судового збору.

Вважає, що строк на подання заяви про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами не пропустив, оскільки про нововиявлену обставину дізнався після отримання листа Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) від 13.09.2022.

19 січня 2023 року від позивачки надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до яких вона просила суд в задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити у повному обсязі, вказуючи, що вказана відповідачем обставина не є нововиявленою, оскільки заявнику достеменно із долучених нею до позову документів було відомо про підстави реєстрації дитини, а єдиним доказом відсутності його приналежності до дитини є висновок генетичної експертизи.

Додатково послалась на ухвалу Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року по справі № 495/1145/20, яким вже розглядалась заява ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами у справі про зміну розміру аліментів та відмовлено у задоволені заяви.

Крім того, вважає, що якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за їх заявою; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2023 року, і ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 грн щомісячно та стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в сумі 21 600 грн та суму сплаченого судового збору.

Доводами апеляційної скарги є те, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності передбачених статтею 423 ЦПК України підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами не відповідає обставинам справи, зокрема, судом не взято до уваги, що на час ухвалення рішення у справі він був батьком тільки однієї дитини, а рішення суду ухвалено щодо обох дітей; судом не наведено обґрунтування висновку про його обізнаність щодо обставин, на які він посилається як на нововиявлені, як і не зазначено на підставі яких фактів і доказів суд дійшов висновку про його обізнаність щодо процедури реєстрації народження дитини у відповідності до вимог ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України, в той час як реєстрація народження дитини зі слів матері не свідчить про те, що він є батьком ОСОБА_6 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, від заявника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони заявника, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року по справі № 495/148/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 14 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, наступним чином:

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1100 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Суд допустив негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 , суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 10 грудня 2019 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив із того, що на час народження дитини відповідачу було достеменно відомо про розірвання шлюбу між сторонами, що виключало можливість реєстрації народження дитини у відповідності до вимог ст. 122 СК України, отже відсутні нововиявлені обставини, які б могли би призвести до іншого результату судового розгляду, а реєстрація дитини зі слів матері не дає підстав вважати, що він не є батьком дитини.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 2-3000/12, провадження № 61-6933св19).

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2022 року в справі № 159/1388/17 (провадження № 61-14240св19) зазначено, що «не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі».

З підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасники справи можуть звернутися із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Заявник звернуся до суду із теперішньою заявою 03 жовтня 2022 року.

У якості нововиявлених обставин у справі, що переглядається, ОСОБА_3 визначає факт того, що він не є батьком дитини, про що він дізнався з листа № 8/24.7.04 від 13 вересня 2022 року Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса), тобто на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів він не був обізнаний про наведені обставини.

Аналізуючи зазначені заявником аргументи як нововиявлені обставини, колегія суддів не знаходить їх такими, оскільки порушено заявником питання предметом доказування у цій справі, сторонами подавалися докази з цього приводу, і вказаним обставинам надана правова оцінка, а тому зазначені обставини не можуть вважатись нововиявленими.

Судом вірно звернуто увагу на ту обставину, що заявник був обізнаний про розірвання шлюбу між ним та позивачкою ОСОБА_1 заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року, яке набрало законної сили 10 березня 2015 року.

ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частини першої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Також згідно частини другої вказаної норми дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Оскільки шлюб між сторонами було розірвано більш ніж 10 місяців, походження дитини ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто за спливом десяти місяців після розірвання шлюбу, від подружжя ОСОБА_9 , не презюмується.

В цьому випадку під час реєстрації народження дитини підлягали застосуванню вимоги пункті першого частини другої статті 125 СК України, згідно якої якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини.

Частиною першою статті 135 СК України врегульовано, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заявнику не могло бути не відомо, що він особисто не звертався до органів РАЦС із спільною заявою його та матері дитини, шлюб з якою розірвано понад 10 місяців, для реєстрації народження дитини.

Тому посилання заявника на ту обставину, що він дізнався про те, що він не записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в актовому записі про її народження лише з відповіді органу реєстрації актів цивільного стану лише 13 вересня 2022 року, не ґрунтується на вимогах закону.

Походження дитини від батьків під час вирішення питання про стягнення аліментів входить до предмету доказування по справі, тому намагання заявника наразі стверджувати про свою необізнаність щодо актового запису про народження дитини, який зроблений зі слів матері в частині батька дитини, спростовується наведеним.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є такими в розумінні статті 423 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, та ґрунтуються на переоцінці доказів, які вже оцінювалися судом під час розгляду справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими, тому підстав для задоволення його заяви немає.

Посилання суду на те, що реєстрація дитини зі слів матері не дає підстав вважати, що заявник не є батьком дитини, є помилковим, оскільки не ґрунтується на вимогах закону щодо визначення походження дитини, а питання про біологічний зв`язок між заявником та дитиною ОСОБА_10 не вирішується по теперішній справі, не має значення для правильного вирішення виниклого процесуального питання та є предметом окремого судового розгляду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 26 вересня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко