УХВАЛА

29 листопада 2023 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Галінська В.В. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання,-

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання. В обгрунтування заяви ОСОБА_2 вказує, що 01 квітня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позички, згідно умов якого ОСОБА_3 безоплатно передала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла частину нежитлового приміщення першого поверху загальною площею 63,4 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, для користування протягом строку, встановленого договором, з метою здійснення професійної діяльності. Умовами вищевказаного договору, а саме - п.10 встановлено, що після закінчення строку дії договору позичкодавець зобов`язується продати та передати користувачу, а Користувач зобов`язується купити та прийнята від позичкодавця частину нежитлового приміщення першого поверху, а саме кабінет 3 та навіс літ «а» загальною площею 63,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 12 вищевказаного договору договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна має бути укладений протягом 1 місяця після закінчення строку дії цього договору, який був укладений строком до 28 лютого 2023 року. Предмет договору перебував у стані, що потребував ремонту. Згідно з пунктом 10 договору та з огляду на передбачене п.п. 11,12 подальше укладення Договору купівлі-продажу, протягом строку дії договору ОСОБА_1 за власний рахунок здійснила поліпшення об`єкта нерухомого майна та ремонтні роботи на загальну суму 164 823,24 грн., що підтверджується, зокрема, Договором підряду. Відповідно до пунктів 11, 12 договору після закінчення строку дії договору протягом 1 місяця сторонами мав бути укладений договір купівлі-продажу відповідної частини нежитлового приміщення. За домовленістю Сторін продаж вищевказаного об`єкта нерухомого майна повинно бути вчинено за 300000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок). В цю суму зараховується вартість усіх поліпшень, матеріалів та ремонтних робіт, здійснених ОСОБА_4 (пункт 15 договору). 27 лютого 2023 року на виконання пункту 18 договору ОСОБА_1 направила ОСОБА_3 пропозицію про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, а саме кабінет 3 та навіс літ «а» загальною площею 63,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, в листі від 10 березня 2023 року ОСОБА_3 повідомила, що у зв`язку зі зміною обставин (запровадження воєнного стану) відмовляється укладати такий договір. Пунктом 19 договору встановлено, що якщо договір купівлі-продажу не буде укладено протягом строку, встановленого в п. 12 з вини Позичкодавця, то Позичкодавець зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку відшкодувати Користувачу вартість здійснених ним поліпшень та ремонтних робіт та сплатити Користувачу штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти відсотків) % від цієї суми. Таким чином, у зв`язку з відмовою укласти договір купівлі продажу приміщення ОСОБА_3 повинна сплатити ОСОБА_1 164 823,24 грн. за здійснені поліпшення об`єкта нерухомого майна, ремонтні роботи та придбані матеріали та 82411,62 грн. штрафу. Загальна сума невиконаного зобов`язання складає 247234,86 грн. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з вимогою укласти договір купівлі-продажу приміщення або відшкодувати кошти, витрачені на матеріали та ремонтні роботи, однак, ОСОБА_3 ухиляється від укладення договору купівлі-продажу та в порушення п. 12 договору не здійснює відшкодування вартості здійснених ОСОБА_1 поліпшень та ремонтних робіт. Ціну позову, про забезпечення якого просить заявник: 247234,86 грн. ОСОБА_1 вважає, що дії ОСОБА_3 порушують її права та інтереси, а саме - такі дії є порушенням зобов`язань, передбачених договором позички від 01 квітня 2020 року. З огляду на тривалий період ігнорування вимог ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язань, встановлених договором позички від 01 квітня 2020 року, зважаючи на те, що ОСОБА_3 уникає зустрічей з ОСОБА_1 та не погашає борг, ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 247234,86 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9).

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

При обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З матеріалів, що додані до заяви вбачається, що ОСОБА_1 ОСОБА_3 27 лютого 2023 року пред`явлена пропозиція про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, від якої ОСОБА_3 відмовилась. Вимоги про сплату коштів, які як вважає заявник, повинні бути сплачені на виконання п. 19 договору, що укладений між сторонами 01.04.2020 року ОСОБА_3 ОСОБА_1 не пред`явлено, доказів цього, а також доказів того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання пред`явленої вимоги суду не подано. Самі лише посилання заявника на це у заяві не є підставою для забезпечення позову.

Окрім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Згідно із ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна певні дії.

Статтею 12 Закону визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Договір позички, у п. 15 якого зазначено ціну нежитлового приміщення, за якою сторони домовились вчинити його продаж не є документом, на підставі якого можливо визначити вартість нерухомого майна.

Таким чином, суд позбавлений можливості оцінити співмірність забезпечення позову із позовними вимогами, які будуть заявлені ОСОБА_1 в майбутньому.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153,258,260-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області В.В. Галінська