Справа № 478/1376/23 Провадження № 2/478/288/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року с. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Іщенко Х.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Казанківська селищна рада Баштанського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Казанківська селищна рада Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ЦПК України, звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, у якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Обов`язок доказування у спірній категорії справ покладається на позивача.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до п. п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити в собі: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких грунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Позивачка не зазначила обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, виходячі із змісту позовних вимог та прохальної частини позову вбачається, що позивачем обрано такий спосіб захисту порушених прав як визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0121.

Позовні вимоги аргументує тим фактом, що вказана спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0121, площею 6,0351 га, право власності на яку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за відповідачкою та земельна ділянка площею 6,04 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 № 098694, знаходиться у власності (користуванні) позивача, є однією й тією ж самою земельною ділянкою.

Предметом доказування в даній справі є в тому числі доведення факту тотожності, а саме того факту, що сформована спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0121, та земельна ділянка, виділена в натурі на місцевості на підставі держаного акту на право приватної власності на землю серії Р4 № 098694 (кадастровий номер відсутній, не присваювався), є однією й тією ж самою земельною ділянкою.

Проте, жодних доказів того хто є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0121 до суду не надано, так само не надано копії правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. До суду надано інформацію з Державного земельного кадастру (ДЗК) де серед іншої інформації зазначено прізвище, ім`я, по батькові власника землі за вказаним кадастровим номером. Оскільки право власності на землю є титульне право, не можуть замінити інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

За вказаних обставин, на підтвердження обґрунтування позовних вимог в цій частині позивачу слід надати суду повний витяг (інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про земельну ділянку як з кадастровим номером :04:000:0121, так і земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0101, яка згідно з інформації ДЗК також знаходиться у власності позивача.

Також, з наданих до позовної заяви (державного акту на право власності на землю серії Р4 № 098694, в якому зазначені суміжні землекористувачі, та копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі в якій міститься план кадастрової зйомки) вбачається, що успадкована та переоформлена позивачем земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0095, межує із земельною ділянкою, яка належить позивачу на підставі державного акту серії Р4 № 098694 та згідно плану кадастрової зйомки має інший кадастровий номер :04:000:0122, яка в свою чергу межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :04:000:0121. Даних про власника вказаної земельної ділянки матеріали позовної заяви не містять.

За вказаних обставин необхідно надати суду витяг (інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про земельну ділянку як з кадастровим номером :04:000:0122.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 42, 48 ЦПК України, у справах позовного провадження в цивільному процесі учасниками справи є сторони, треті особи.

За вказаних обставин, з урахуванням отриманої інформації щодо власника земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0122, позивачу слід уточнити сторін по справі (як позивача та і відповідача) а також в частині зміни предмета позову, а саме земельної ділянки з відповідним кадастровим номером.

В силу вимог ЦПК України, суд не може самостійно усунути недоліки, в частині уточнення позовних вимог позивача.

Як було зазначено, позивачем не надано доказів (землевпорядної, проектно-технічної документації із землеустрою), які містять дані за якими можна ідентифікувати спірні земельні ділянки, та визначитись з їх місцем розташування.

Позивачу слід надати копію технічної документації із землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок групі громадян, в ході розпаювання земель колективної власності по колишньому КСП «Батьківщина», розташованих в межах території Казанківського (Баштанського) району Миколаївської області, виготовленої згідно дати видачі державних актів у 2001 році.

Держателем архівного фонду документації із землеустрою та обмінних файлів ДЗК (в електронному вигляді) є відповідач - ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ) та його структурні підрозділи.

Також позивачу необхідно надати відповідь з Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області , що вказана спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0121, площею 6,0351 га, право власності на яку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 , та земельна ділянка площею 6,04 га, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 № 098694 від 26.12.2001 року, виданого на підставі рішення 24 сесії 24 скликання Новофедорівської сільської Ради народних депутатів від 8.11.2001 року, №110 , яка знаходиться у власності (користуванні) позивача ОСОБА_1 , є однією й тією ж самою земельною ділянкою.

Також позивачу требо залучити до участі у справі в якості третіої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Ідентифікавати місце розташування земельних ділянок та їх власників на збірному кадастровому плані можуть також копії державних актів суміжних землевласників спірних земельних ділянок (шляхом співставлення суміжних землевласників, прізвища яких зазначені у державних актах на плані меж земельних ділянок), які видавались у двох екземплярах. Другі екземпляри державних актів передавались на зберігання до архіву районних відділів земельних ресурсів (структурних підрозділів ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Казанківська селищна рада Баштанського району Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Іщенко Х.В.