Справа № 932/2527/23
Провадження № 2-о/932/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі - Івановій А.Є.,

за участю представника заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить видати відносно ОСОБА_3 обмежувальний припис, яким: заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 або до іншого місця її проживання (перебування), а також місця роботи ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування вимог заяви заявниця ОСОБА_2 зазначила, що вона з 21.11.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, тому рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2019 року їхній шлюб розірваний. Оскільки ОСОБА_3 не допомагав у вихованні та утриманні дитини, заявниця була змушена звернутися до суду задля видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини. Мешкають вони окремо, однак ОСОБА_3 часто приходить за адресою її проживання: АДРЕСА_1 , з метою влаштувати скандал, щоб помститися за невдалий шлюб , виражається нецензурною лайкою, ламає огорожу, калитку. Вона змушена постійно звертатися до ВП № 7 з приводу вчинення відносно неї домашнього насилля колишнім чоловіком. Така поведінка ОСОБА_3 носить систематичний характер. На протязі 2020-2022 років на підставі складених протоколів за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ухвалено декілька постанов Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, виносилися термінові заборонні приписи, проводились профілактичні бесіди, однак ситуація на краще не змінилась. 23.02.2023 року заявниці довелося чотири рази звертатися на гарячу лінію «102» викликати поліцію через агресивну поведінку ОСОБА_3 , який голосно кричав, ламав вхідні двері, ображав нецензурною лайкою, погрожував розправою, можливо, знаходився в неадекватному стані, що підтверджує відеозапис з камери спостереження. За наслідками чотирьох звернень до поліції протоколів не було складено. Його агресивна поведінка впливає на її психічний стан та фізичний спокій її самої, їхньої дитини, її батьків, разом з якими вона мешкає.

Заявниця в судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що зазначені в заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, обставини, викладені в заяві, визнає частково, пояснив, що приходить до доньки, колишня дружина ОСОБА_2 його не пускає до будинку, тому стаються конфлікти, він також викликав поліцію. Не заперечує, що протоколи відносно нього поліцейськими за домашнє насильство складалися неодноразово. Він є військовослужбовцем.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 з 21.11.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя не склалося, тому рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.08.2019 року їхній шлюб розірваний. Оскільки ОСОБА_3 не допомагав у вихованні та утриманні дитини, заявниця була змушена звернутися до суду задля видачі судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини. Мешкають вони окремо, однак ОСОБА_3 часто приходить за адресою проживання заявниці: АДРЕСА_1 .

Із колишнім чоловіком ОСОБА_3 у заявниці склались напружені відносини, постійно виникають сварки, він систематично вчиняє домашнє насильство у вигляді психологічного насилля відносно неї.

З долучених представником заявниці постанов судом встановлено, що в 2021 році щодо ОСОБА_3 чотири рази суд розглядав матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини. Поліцейськими було складено також терміновий заборонний припис 01.05.2021 року.

10.02.2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного домашнього насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_2 , на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З відповіді т.в.о. начальника відділення поліції № 7 Галушка В. судом встановлено, що 23.02.2023 року на лінію «102» надходили чотири звернення від ОСОБА_2 та ОСОБА_5 щодо дій ОСОБА_3 . Пізніше надійшла заява ОСОБА_5 про те, що самостійно розібралися, протоколи поліцейськими не складалися.

З показань свідка ОСОБА_5 , даних в судовому засіданні, судом встановлено, що її донька - ОСОБА_2 була одружена з ОСОБА_3 , мають спільну дитину. Донька та онука мешкають разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 , і ОСОБА_3 не залишає їх в спокої, часто приходить, влаштовує скандал, вибиває двері, нецензурно лається. Вони звертаються до поліції, але марно, ОСОБА_3 знову приходить, веде себе неадекватно, кидає каміння, погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою, принижує та ображає, внаслідок чого її донька та вся їхня родина перебувають під постійним психологічним тиском ОСОБА_3 .

З оглянутого відеозапису без звуку, наданого заявницею, судом встановлено, що 23.02.2023 року ОСОБА_3 наносив удари по вхідній хвіртці будинку, щось кричав.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч. 1, ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Відповідно до положень ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Під час судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_3 неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо колишньої дружини за місцем її проживання. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису щодо останнього шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Керуючись статтями 259, 294, 350-1, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначити наступні обмеження : заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 або до іншого місця її проживання (перебування), а також місця роботи ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_2 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Овчиннікова