Справа № 314/1075/23
Провадження № 2/314/479/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м.Вільнянськ

Справа № 314/1075/23;

провадження № 2/314/479/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Федоренко О.І.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.06.2012 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 142. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У період шлюбу сторонами 15.07.2014 було придбано земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :07:002:0142, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем Вільнянським районним управлінням юстиції Запорізької області 19.07.2014 за індексним номером 14561969. Звітом про оцінку мана від 26.02.2023 встановлено, що вартість земельної ділянки складає 40716,00 грн. Крім того, в період шлюбу, сторони придбали автомобіль марки «KIA Magentis» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Право власності на автомобіль зареєстроване за відповідачем. Звітом про оцінку майна від 07.03.2023 встановлено, що вартість автомобілю «KIA Magentis» 2007 року випуску, складає 240990,00 грн.Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Позивач зазначає, що на період шлюбу з відповідачем, в їхній сім`ї, з її сторони панували довірливі стосунки, у зв`язку з чим, право власності на все придбане майно реєструвалося на ім`я відповідача по справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Також позивач зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені з березня 2022року (вказаний факт досліджувався під час розгляду справи про розірвання шлюбу та зазначений в рішенні).

Представник позивача в судовому засіданні також просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засіданні не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 05.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд позов задовольнити частково, а саме вони не заперечують, щоб з відповідача на користь позивача було стягнуто вартість частини земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , в розмірі від 40716 грн. - 20358 грн.

Відповідач не заперечує факт придбання автомобіля «KIA Magentis» 2007 року випуску в шлюбі, але заперечує, щодо стягнення з нього частини вартості за спірний автомобіль, посилаючись на те, що 20.09.2022 відповідно до договору купівлі-продажу спірний автомобіль був проданий ОСОБА_4 . Справу просили розглянути у відсутності відповідача та його представника.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

31.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 30.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснення права сторін.

Ухвалою суду від 02.06.2023 закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

05.07.2023 від представника відповідача адвоката Пузіна Д.М. до суду відзив на позовну заяву.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

01.06.2012 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 142 (а.с. 13). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У період шлюбу сторонами 15.07.2014 було придбано земельну ділянку площею 0,0634 га, кадастровий номер :07:002:0142, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем Вільнянським районним управлінням юстиції Запорізької області 19.07.2014 за індексним номером 14561969. Звітом про оцінку мана від 26.02.2023 встановлено, що вартість земельної ділянки складає 40716,00 грн. (а.с. 19-32)

Крім того, в період шлюбу, сторони придбали автомобіль марки «KIA Magentis» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Право власності на автомобіль зареєстроване за відповідачем. Звітом про оцінку майна від 07.03.2023 встановлено, що вартість автомобілю «KIA Magentis» 2007 року випуску, складає 240990,00 грн. (а.с. 33-40).

Фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено в березні 2022року (а.с. 14). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 14-18).

20.09.2022 ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу продав автомобіль марки «KIA Magentis» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

За ст. 18 СК України кожен учасник сімейних правовідносин має право звернутись до суду за захистом свого права або інтересу. Способами захисту є встановлення правовідношення.

В судовому засіданні встановлено, що 01.06.2012 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, актовий запис № 142 (а.с. 13).

Фактичні шлюбні відносини сторони припинили в березні 2022року (а.с. 14). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 14-18).

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності, а за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю, при цьому тягар доказування, що вказане майно не належить до спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, хто набув спірне майно за кошти, що належали йому особисто.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно наданих доказів вбачається, що сторонами під час спільного проживання було придбане і це не заперечується сторонами наступне майно:

- земельна ділянка площею 0,0634 га, кадастровий номер :07:002:0142, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дану земельну ділянку зареєстроване за відповідачем Вільнянським районним управлінням юстиції Запорізької області 19.07.2014 за індексним номером 14561969. Звітом про оцінку мана від 26.02.2023 встановлено, що вартість земельної ділянки складає 40716,00 грн.;

- автомобіль марки «KIA Magentis» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Право власності на автомобіль зареєстроване за відповідачем. Звітом про оцінку майна від 07.03.2023 встановлено, що вартість автомобілю «KIA Magentis» 2007 року випуску, складає 240990,00 грн.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

При розгляді справи, суд виходить із того, що у разі, коли між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, чи його компенсацію, що має місце в даному випадку, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення, про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та часки кожного з подружжя в спільному майні, або ж про присудження майна в натурі одному з подружжя із покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

В судовому засіданні встановлено, що сторонами була придбана спірна земельна ділянка площею 0,0634 га. Відповідач цей факт визнає і не заперечує, щоб з нього на користь позивача була стягнута грошова компенсація за 1/2 частку спірної земельної ділянки в розмірі 20358грн., тому відповідно до ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню так як визнаються учасниками.

Також в судовому засіданні було встановлено, що сторонами був придбаний спірний автомобіль. Відповідач заперечує, що вказаний автомобіль є спільною власністю подружжя, так як відповідно до договору купівлі продажу від 20.09.2022 відповідач ОСОБА_2 продав автомобіль KIA Magentis» 2007 року випуску, ОСОБА_4 .

З цим висновком суд не погоджується, у зв`язку з наступним.

В судовому засіданні було встановлено що автомобіль «KIA Magentis» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний сторонами під час шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено в березні 2022року (а.с. 14). 20.09.2022 після припинення шлюбних відносин відповідачем одноособово був проданий спірний автомобіль. Таким чином судом встановлено, що відповідач здійснив відчуження спірного автомобіля без згоди іншого співвласника цього майна, тобто позивача, при цьому суд виходить із права позивача, як одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля, останній має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 12.10.2016 (справа № 6-1587цс16) та від 22.06.2017 (справа № 6-3058цс16), у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 (справа № 755/20923/14-ц), у постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 05 квітня 2019 року у справі № 645/4711/15-ц (№ 61-40897св 18), тому суд враховує їх під час вирішення цієї справи з огляду на вимоги ч.4 ст.263 ЦПК України.

Разом із тим, у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 61-9018сво18 викладений правовий висновок, згідно з яким у випадку відчуження майна одним з подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 серпня 2022 року по справі № 545/2396/20 (№ 61-4894св22).

У зв`язку з вищенаведеним є очевидним порушенням прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення грошової компенсації вартості проданого майна є такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується розміру компенсації, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, то суд виходить з розміру вартості спірної земельної ділянки та транспортного засобу. Звітом про оцінку майна від 26.02.2023 встановлено, що вартість земельної ділянки складає 40716,00 грн. (а.с. 19-32), звітом про оцінку майна від 07.03.2023 встановлено, що вартість автомобілю «KIA Magentis» 2007 року випуску, складає 240990,00 грн. (а.с. 33-40).

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» передбачено, що вартість спільного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано.

Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу.

За таких обставин, беручи до уваги ринкову вартість спірного майна, придбаного сторонами за час шлюбу та належного їм на праві спільної сумісної власності, а також враховуючи розмір позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію у розмірі заявлених позовних вимог, грошову компенсацію вартості 1/2 частки земельної ділянки, грошову компенсацію автомобіля у розмірі 1/2 частки .

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки земельної ділянки АДРЕСА_4 у розмірі від 40716 (сорок тисяч сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок, що становить 20358 (двадцять тисяч триста п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

3.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) в порядку поділу майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки від 240990 (двісті сорок тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 00 копійок, що становить 120495 (сто двадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 00 копійок.

4.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 )судовий збір, сплачений при подачі позову до суду у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12.09.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.09.2023