Житомирський апеляційний суд
Справа №280/372/19 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 19 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №280/372/19 за позовом ОСОБА_1 до Городської сільської ради Коростишівського району, Старосілецької сільської ради Коростишівського району, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_3 ,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. у м.Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області та ОСОБА_4 . Просила: визнати протиправним та скасувати рішення десятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 16 березня 2007 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» та рішення двадцять другої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачу у власність», якими погоджений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0095, площею 0,2500 га, що розташована у АДРЕСА_1 , та передано у власність ОСОБА_5 ; скасувати державний акт на право приватної власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0095 (а.с.114-115 т.1).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням восьмої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 12 січня 2007 року їй наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , на землях запасу сільської ради в межах населеного пункту. Рішенням одинадцятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради від 18 травня 2007 року їй передано безкоштовно у власність земельну ділянку загальною площею 0,3100 га, в тому числі: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,0600 га, з подальшим виготовленням державного акта на право власності на землю. Місце знаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаного рішення ПП «Горизонталь плюс» виготовило технічну документацію на виділену їй земельну ділянку, яка погоджена відділом Держкомзему у Коростишівському районі. У зв`язку з фактичним обміром земельної ділянки, рішенням сорок третьої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради від 16 червня 2010 року їй встановлений фактичний розмір земельної ділянки в розмірі 0,3253 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,0753 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Через не виконання ПП «Горизонталь плюс» зобов`язань щодо виготовлення державного акта на землю та у зв`язку з внесенням змін до земельного законодавства, рішенням дев`ятнадцятої сесії шостого скликання Городської сільської ради від 19 жовтня 2012 року №312 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу Городської сільської ради в межах населеного пункту не наданих у власність та користування орієнтовною площею 0,3100 га з метою передачі у власність їй ( ОСОБА_1 ) в АДРЕСА_1 . Проте, відповідач ОСОБА_4 відмовилася погодити межі земельної ділянки та підписати акт погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами, мотивуючи це тим, що частина землі належить їй. Отримавши відмову відповідача від підписання акта, вона ( ОСОБА_1 ) звернулася до постійної комісії сільської ради з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища, яка протоколом від 26 січня 2015 року №15 рекомендувала вирішити земельний спір в судовому порядку. Одночасно у протоколі комісія констатувала, що частину її ( ОСОБА_1 ) земельної ділянки зайняла ОСОБА_4 із присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера. Йдеться про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0095 площею 0,25 га, що розташована у АДРЕСА_1 . Зайняття ОСОБА_4 частини земельної ділянки фактично обмежило їй доступ до АДРЕСА_1 , тобто відсутній прохід та проїзд до земельної ділянки, яку вона має намір оформити у власність та наразі процедура оформлення у власність земельної ділянки завершена бути не може. Орган, уповноважений на передачу земель, надаючи дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, бере на себе зобов`язання передати земельну ділянку особі, якій надано дозвіл. Вона замовила роботи з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та сплатила кошти за його виготовлення, а сільська рада при затвердженні технічної документації із землеустрою ОСОБА_4 не врахувала несприятливі наслідки для неї та позбавила її права на завершення процедури відведення земельної ділянки. Гарантія стабільності суспільних відносин між органами державної влади і громадянами має породжувати у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Вважає, що Городська сільська рада порушила принцип забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, оскільки передала у власність земельну ділянку іншій особі, тоді як вона набула права «правомірного очікування», яке підлягає судовому захисту. Отже, частину спірної земельної ділянки передано ОСОБА_4 із порушенням норм Конституції України та Земельного кодексу України, а тому рішення органу місцевого самоврядування є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 липня 2020 року, внесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі залучено співвідповідача - Старосілецьку сільську раду Коростишівського району Житомирської області (а.с.171 т.1)

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення Городської сільської ради, якими погоджено та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0095, площею 0,2500 га, що розташована у АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_4 ; скасувати державний акт на право приватної власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0095, площею 0,2500 га, що розташована у АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що у архівному секторі Коростишівської райдержадміністрації знаходиться рішення десятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 16 березня 2007 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність», яким у зв`язку з спірними питаннями сільська рада не передала земельну ділянку в приватну власність ОСОБА_5 , хоча до відзиву на позову заяву додана копія рішення цієї ж сільської ради, яке також датоване 16 березня 2007 року та має назву «Про передачу земельної ділянки у приватну власність», але абсолютно іншого змісту, за яким начебто сільська рада передала у власність ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,5700 га, у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,3200 га, з подальшим виготовленням державного акта на право власності на землю. Крім того, у заяві про визнання позову сільський голова Городської сільської ради, який підписував рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 , повідомив, що дане питання не розглядалося у встановленому порядку сільською радою, він одноособово підписав таке рішення, всупереч вимогам чинного на той час законодавства, без дотримання необхідних процедур та вимог. Вочевидь, що надане ОСОБА_5 до відзиву на позовну заяву рішення є підробленим документом і такого рішення сесія Городської сільської ради не приймала, але на підставі цього рішення ОСОБА_5 оформила право власності на спірну земельну ділянку. Разом із тим, рішенням одинадцятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради від 18 травня 2007 року вирішено передати їй ( ОСОБА_1 земельну ділянку в розмірі 0,1300 га, яка прилягає до її земельної ділянки з правом виходу на дорогу. Через те, що відповідач протиправно заволоділа земельною ділянкою, яка мала бути передана їй ( ОСОБА_1 ), у неї відсутній вихід від будинку до вулиці, що порушує її права. Крім того, у матеріалах справи наявний акт вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 25 квітня 2007 року. Цей документ підтверджує факт проведення вибору та обстеження земельної ділянки 13-ти членами комісії. Комісія вважала за можливе погодити місце розташування земельної ділянки, наміченої для будівництва та обслуговування житлового будинку. З урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, позиція позивача є повністю підтвердженою та доведеною. Оскільки частина спірної земельної ділянки була передана ОСОБА_4 із порушенням норм чинного законодавства, то такі рішення підлягають скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Старосілецька сільська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 набула права власності на спірну земельну ділянку у спосіб, визначений ст.ст.116,118,121,122 ЗК України, та не порушила прав позивача, а бажання ОСОБА_1 отримати у власність також частину земельної ділянки, яка вже перебуває у власності відповідача, не може бути підставою для припинення права власності відповідача та скасування відповідних рішень. Окрім того, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не свідчить про обов`язковість надання її у власність. Також передбачена можливість встановлення земельного сервітуту (права проходу та проїзду), але таких вимог позивач не заявляла та обрала неправильний спосіб захисту за наявності перешкод.

Відповідач ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником - адвокатом Пасенком В.П., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає про те, що позивачем не надано доказів того, що діями ОСОБА_4 обмежений доступ позивачу до земельної ділянки, яку вона мала намір отримати у власність. Окрім того, позивач не є користувачем чи власником земельної ділянки, а тому питання щодо обмеження права на користування земельною ділянкою є передчасним. Також ЗК України передбачає право користувача або власника земельної ділянки на встановлення земельного сервітуту. Посилання на норми ст.123 ЗК України, які регулюють порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування безпідставні, враховуючи, що ОСОБА_1 звертається щодо отримання земельної ділянки у власність. Також отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому розпорядник землі не обмежується у праві надати дозвіл на розробку проекту землеустрою не лише одній особі. Тільки при затвердженні проекту землеустрою визначається особа, що отримає земельну ділянку у власність, а тому дії сільської ради щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 є цілком правомірними та вчинені у межах повноважень. Посилання на відсутність рішення сільської ради від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачу у власність» не є доказом того, що рішення сільською радою не приймалося, оскільки у ОСОБА_4 є у наявності рішення від 16 березня 2007 року про передачу у власність земельної ділянки та рішення від 31 травня 2008 року про затвердження технічної документації із землеустрою. Доказів того, що ці рішення є підробленими чи не приймалися сільською радою позивачем не надано. Посилання на те, що колишній сільський голова Шкварун Ю.М. повідомляв представника Городської сільської ради про те, що він особисто підписав рішення про затвердження технічної документації із землеустрою, не винісши його на розгляд сесії сільської ради, братися до уваги не можуть, оскільки ОСОБА_6 особисто з цього приводу показів не надавав. Акт вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд від 25 квітня 2007 року поданий з порушенням вимог ст.83 ЦПК України та судом першої інстанції не досліджувався, хоча перешкод його надати суду першої інстанції не було. У цьому акті обстеження проводилося для відведення земельної ділянки на підставі рішення ради від 12 січня 2007 року, а дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 надано рішенням ради від 19 жовтня 2012 року та зі змісту акта неможливо дійти висновку, що він стосується саме тієї земельної ділянки, яка була передана у власність ОСОБА_4 . Заявляючи вимогу про скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, позивач не наводить підстав припинення права власності, зазначених у ст.140 ЗК України. Усі доводи побудовані без врахування того, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, а позивач лише має намір оформити право власності на земельну ділянку, частина якої вже перебуває у власності ОСОБА_4 , при цьому позивач не навела жодного аргументу з приводу того, чому вона має переважне право на отримання у власність спірної земельної ділянки перед ОСОБА_4 , а також на якій підставі ОСОБА_4 необхідно позбавити права власності на частину земельної ділянки. Посилання на практику Європейського суду з прав людини було б цілком правомірним, якщо правовідносини відбувалися між особою та органом місцевого самоврядування. У цьому випадку відповідач, як і позивач, мала право на отримання земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації та скористалася своїм правом. Рішенням від 16 березня 2007 року ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку, яке видано раніше за рішення ради від 18 травня 2007 року, яким позивачу передано у власність земельну ділянку площею 0,3100 га. Земельна ділянка до моменту передачі її у власність ОСОБА_4 тривалий час перебувала в користуванні її родини. Крім того, позивачем пропущено строки давності звернення до суду з позовною заявою. У 2015 році позивач, отримавши відмову ОСОБА_4 від підписання акта погодження меж, звернулася до постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища, яка протоколом від 26 січня 2015 року №15 рекомендувала вирішувати спір у судовому порядку. Отже, станом на 26 січня 2015 року позивачу було відомо, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_4 та з цієї дати розпочався перебіг позовної давності, який сплив 26 січня 2018 року, тобто до подачі позову до суду. Заява про застосування позовної давності була подана до суду під час розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Касянчук С.В. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, - рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Пасенко В.П. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники інших учасників процесу в судове засідання не з`явилися. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_4 набула права власності на спірну земельну ділянку у спосіб, визначений чинним законодавством України, зокрема ст.ст.116,118,121,122 ЗК України, і відповідно не порушила прав позивача, а її бажання отримати у власність також частину земельної ділянки, яка вже перебуває у власності відповідача, не може бути підставою для припинення права власності відповідача та скасування відповідних рішень щодо набуття земельної ділянки у власність. Окрім того, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не свідчить про обов`язковість надання її у власність. Також суд першої інстанції виходив із того, що позивач обрала неправильний спосіб захисту при наявності таких перешкод, як відсутність проходу та проїзду до її земельної ділянки, яку остання має намір отримати у власність, але такої позовної вимоги не заявляла, позовні вимоги не змінювала та не уточнювала.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що рішенням восьмої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 12 січня 2007 року «Про дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження» ОСОБА_1 , тобто позивачу, наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , на землях запасу сільської ради в межах населеного пункту (а.с.8 т.1).

Із акта від 19 березня 2007 року, який затверджений Городським сільським головою, слідує, що комісія Городської сільської ради у складі депутатів, секретаря та члена постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища, у присутності власників земельних ділянок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , проводила обстеження земельної ділянки в с. Норогородецьке, яка прилягає до городів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Загальна площа земельної ділянки становить 0,2000 га. Згідно з планом забудови села на цій земельній ділянці раніше був розташований житловий будинок. Комісія запропонувала віднести цю земельну ділянку до земель запасу сільської ради та надати ОСОБА_1 під забудову житлового будинку з правом виходу на дорогу в площею 0,1300 га, ОСОБА_10 0,0700 га, яка прилягає до його присадибної земельної ділянки з правом виходу на дорогу (а.с.104 т.1).

Розглянувши вищевказаний акт обстеження земельної ділянки, що знаходиться в с.Новогородецьке та прилягає до городів ОСОБА_1 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , враховуючи пропозиції постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища, на одинадцятій сесії п`ятого скликання Городська сільська рада Коростишівського району Житомирської області рішенням від 18 травня 2007 року «Про затвердження акта обстеження земельної ділянки та передачу у власність» затвердила акт обстеження земельної ділянки та передала земельну ділянку площею 0,1300 га у власність ОСОБА_1 , яка прилягає до її земельної ділянки з правом виходу на дорогу; земельну ділянку площею 0,0700 га у власність ОСОБА_10 із правом виходу на дорогу; а земельну ділянку площею 0,1600 га ОСОБА_5 (а.с.103 т.1).

Також на одинадцятій сесії п`ятого скликання Городська сільська рада Коростишівського району Житомирської області розглянула заяву ОСОБА_1 про передачу земельної ділянки у власність та, керуючись ст.ст.12,38,40,81,118 ЗК України, рішенням від 18 травня 2007 року «Про передачу земельної ділянки у власність» передала безкоштовно у власність ОСОБА_1 , тобто позивача, земельну ділянку загальною площею 0,3100 га, у тому числі: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,0600 га, з подальшим виготовленням державного акта на право власності на землю (а.с.9 т.1). Місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

Протоколом засідання постійної комісії з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища від 26 січня 2015 року №15 підтверджується той факт, що позивач не виготовила державний акт не з власної волі, а з вини ОСОБА_11 , який виготовляв документацію та не виготовив громадянам, серед яких була позивач, біля тридцяти державних актів. Через зміни, що відбулися за цей час у земельному законодавстві, позивач вимушена була оформляти земельну ділянку в подальшому через проект (а.с.10 т.1).

Виходячи із фактичного обміру земельної ділянки, розглянувши матеріали по встановленню меж земельної ділянки, Городська сільська рада Коростишівського району Житомирської області на сорок третій сесії п`ятого скликання рішенням від 16 червня 2010 року «Про зміну площі земельної ділянки та передачу у власність» установила фактичний розмір земельної ділянки, наданої ОСОБА_1 , в розмірі 0,3253 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,0753 га (а.с.38 т.1), а рішенням від 19 жовтня 2012 року №312 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» Городська сільська рада Коростишівського району Житомирської області на дев`ятнадцятій сесії шостого скликання, керуючись ст.ст.12,116,118,121 ЗК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій» та ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу Городської сільської ради в межах населеного пункту не наданих у власність та користування орієнтовною площею 0,3100 га з метою передачі у власність ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.37 т.1).

Проте, частина земельної ділянки позивача зайнята відповідачем ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,2500 га, кадастровий номер якої :03:001:0095, що розташована у АДРЕСА_1 , що обмежує доступ позивачу до вул. Леніна.

Разом із тим, до відзиву на позову заяву представник відповідача додав ксерокопію рішення десятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 16 березня 2007 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність», за змістом якого передано у власність відповідача ОСОБА_5 земельну ділянку загальною площею 0,5700 га, у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,2500 га; для ведення особистого селянського господарства 0,3200 га, місцезнаходження земельної ділянки: АДРЕСА_1 . Ксерокопія рішення міститься на аркуші 53 тому 1-го матеріалів справи.

Водночас, у архівному секторі Коростишівської райдержадміністрації зберігається оригінал рішення десятої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 16 березня 2007 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» протилежного змісту, яким сільська рада, розглянувши заяву ОСОБА_5 про передачу земельної ділянки у власність, вирішила не передавати земельну ділянку у приватну власність ОСОБА_5 у зв`язку з спірними питаннями та доручила постійній комісії сільської ради з питань земельної реформи провести обстеження земельної ділянки в с. Новогородецьке, що прилягає до городів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (а.с.101 т.1).

Відповідно до частини першої ст.122 ЗК України передача земельних ділянок у власність громадян із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб відноситься до повноважень сільської ради.

Відповідач не довела беззаперечними доказами, що 16 березня 2007 року Городська сільська рада Коростишівського району Житомирської області вирішила передати їй у власність земельну ділянку загальною площею 0,5700 га, у тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Із іншого боку, позивач, отримавши рішення Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 12 січня 2007 року про надання дозволу на збір матеріалів попереднього місця розташування земельної ділянки площею 0,2500 га в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку та від 18 травня 2007 року про передачу їй у власність, зокрема, земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, яка знаходиться за вищевказаною адресою, не зволікала із виготовленням державного акта на право власності на землю та цілком могла очікувати, що їй буде передано у власність земельна ділянка площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Незважаючи на вищевикладене, рішенням двадцять другої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на прав власності на земельні ділянки та передачу у власність» затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , по фактичному користуванню загальною площею 0,5383 га, у тому числі 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0,2883 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.57 т.1).

Отже, не можна вважати законним затвердження технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності відповідача на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Її розподіл є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності. Не можна вважати справедливим і розумним надання відповідачу землі, яка пізніше звернулася з відповідної заявою, ніж позивач.

Тим не менше, на підставі рішення Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року за відповідачем ОСОБА_4 11 квітня 2019 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :03:001:0095 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місцерозташування якої: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.89-92 т.1).

Із огляду на вищевикладене, вимога про визнання протиправним та скасування рішення двадцять другої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року відповідає належному способу захисту та підлягає до задоволення на відміну від рішення сільської ради від 16 березня 2007 року.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою з приводу відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність ґрунтуються на інших обставинах, відмінних від обставин у цій справі, оскільки рішенням сільської ради 12 січня 2007 року позивачу наданий дозвіл на збір матеріалів попереднього місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та рішенням від 18 травня 2007 року земельна ділянка позивачу була передана у власність, отже отримання дозволу потягло позитивне рішення про надання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку у власність позивача.

Вимога про скасування державного акта на право власності відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0095 задоволеною бути також не може, приймаючи до уваги, що уповноваженим органом такого правовстановлюючого документа не видавалося апріорі.

Під час розгляду спору судом першої інстанції, представник відповідача подав заяву про застосування позовної давності (а.с.107 т.1).

За положеннями частини четвертої ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша ст.257 ЦК України) та перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст.261 ЦК України).

Застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог.

Враховуючи заявлені у цій справі вимоги, позивач довела, що рішенням двадцять другої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачу у власність» порушені її права та інтереси.

Представник відповідача наполягає на тому, що у 2015 році позивач, отримавши відмову відповідача від підписання акта погодження меж, звернулася до постійної комісії з питань реформи та охорони навколишнього середовища, яка протоколом від 26 січня 2015 року рекомендувала позивачу вирішувати спір у судовому порядку. Отже, 26 січня 2015 року позивачу було відомо, що спірна земельна ділянка передана у власність відповідачу та з цієї дати розпочався перебіг позовної давності, строк якої сплинув 26 січня 2018 року.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 01 березня 2019 року (а.с.40).

Матеріалами справи підтверджується, що фактично про порушення своїх прав позивач довідалася лише у червні 2019 року, коли їй з листа Городського сільського голови стало відомо про наявність у архівному секторі Коростишівського районної державної адміністрації рішення десятої сесії п`ятого скликання від 16 березня 2007 року, яким Городська сільська рада відмовила відповідачу ОСОБА_4 у передачі їй спірної земельної ділянки в приватну власність, а тому на час звернення позивача із цим позовом до суду за захистом порушеного права строки позовної давності не сплинули (а.с.97-98 т.1).

Посилання суду першої інстанції на можливість встановлення земельного сервітуту, але позивач із такими вимогами у цій справі до суду не зверталася, - надумані, враховуючи, що спірна земельна ділянка набута відповідачем без законних правових підстав, а питання сервітуту доцільно обговорювати, якщо б відповідач набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0095 добросовісно. Права позивача грубо порушені, оскільки остання не має виходу від будинку до вулиці.

За положеннями ст.376 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє частково, визнає протиправним та скасовує рішення Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачу у власність». У задоволенні решти позову відмовляється за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять другої сесії п`ятого скликання Городської сільської ради Коростишівського району Житомирської області від 31 травня 2008 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки та передачу у власність».

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: