ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Чернівці

справа № 727/10779/23

провадження №22-ц/822/916/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2023 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу недійсним,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Просили визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення) № НОМЕР_1 , загальною площею 38,5 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , від 23.03.2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 319.

17 жовтня 2023 року до суду надійшла заява ТОВ «Гіпербуд» про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилалися на те, що ТОВ «Гіпербуд» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (торгового приміщення). Предметом оспорюваного договору є нежитлове приміщення № 161 за адресою: АДРЕСА_1 . Просили забезпечити позов накладенням арешту на нежитлове приміщення № 161, загальною площею 38,50 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2023 року заяву ТОВ «Гіпербуд» про забезпечення позову повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Гіпербуд» просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду заяви про забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ТОВ «Гіпербуд» зазначає, що посилання суду першої інстанції в ухвалі на те, що в заяві про забезпечення позову заявником: не визначено сторін виконавчого провадження стягувача та боржника, не зазначено повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження або адреса місця проживання чи перебування, дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків) є безпідставним, оскільки таких вимог до заяви про забезпечення позову ч.1 ст.151 ЦПК України не містить.

Суд першої інстанції не вправі виходити за межі вимог ч.1 ст.151 ЦПК України та вимагати від позивача надання відомостей, які даною нормою не передбачені.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ТОВ «Гіпербуд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

17 жовтня 2023 року до суду надійшла заява ТОВ «Гіпербуд» про забезпечення позову.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, без повідомлення учасників справи.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: що заявником не зазначено : сторін виконавчого провадження стягувача та боржника, повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження або адреса місця проживання чи перебування, дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Нормою ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст та форму заяви про забезпечення позову.

Так, ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмові формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом пункту 1 ч. 1 ст. 150 цього Кодексу одним із заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі статтею 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, у тому числі, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, предмет і ціну позову, інші відомості, необхідні для вирішення питання про забезпечення позову.

За системним аналізом наведених норм права можна зробити висновок, що від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений ст. 151 ЦПК України та обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову.

При цьому відповідно до частин 3, 4 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній міститься достатньо інформації щодо предмета забезпечення, як того вимагає ст. 151 ЦПК України. Так, заявником обгрунтована необхідність заходу забезпечення позову, ним наведені мотиви та підстави забезпечення позову у такий спосіб, який він вважав необхідним.

У справі, яка переглядається, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, просив накласти арешт на нежитлове приміщення № 161, загальною площею 38,50 м кв. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Таким чином, заява містить інформацію щодо предмета забезпечення, як того вимагає ст.151 ЦПК України, а тому питання щодо недостатності інформації могло бути вирішене судом шляхом виклику заявника для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

За таких обставин, вказана заява про забезпечення позову підлягала вирішенню по суті без застосування наслідків, передбачених ч. 10 ст.153 ЦПК.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до перевірки відповідності зазначеної заяви вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, що не відповідає визначеній у ст. 2 ЦПК України меті цивільного судочинства та принципам верховенства права та пропорційності, відповідно до ст. ст. 10, 11 цього ж Кодексу.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, є підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст.374, 379, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18 жовтня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк