Справа№731/317/23
Провадження №2/592/2061/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернувся до суду з позовом та вимоги мотивує тим, що 25.07.2019 між ОСОБА_1 та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір № 0036572 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами заяви, відповідачу був наданий споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 25641 грн 03 коп., на строк 24 місяці, на умовах сплати фіксованої процентної ставки в розмірі 18% річних, разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту. 05.03.2020 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» був укладений договір про відступлення прав вимоги №05/03/2020-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ПАРІС» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за договором № 0036572 від 25.07.2019 на загальну суму 30396 грн 49 коп., яка складається з наступного: 23863 грн 32 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1917 грн 79 коп. - заборгованість за процентами; 4615 грн 38 коп. - заборгованість за комісією; 1250 грн 00 коп. заборгованість за штрафним санкціями (пеня). Станом на 13.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 21495 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15629,62 грн; заборгованість за процентами - 0 грн; заборгованість за комісією - 4615,38 грн; заборгованість за штрафним санкціями (пеня) - 1250 грн. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 грошового зобов`язання в сумі 21495 грн, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 7.7.2.17 Публічної пропозиції, нараховано: 1274,11 грн за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 та 4084,29 грн інфляційних втрат за період з 05.03.2020 по 23.02.2022. Посилаючись на викладені вище обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 26853 грн 40 коп., яка складається з наступного: 15629,62 - заборгованість за тілом кредиту; 0 грн - заборгованість за процентами; 4615,38 грн - заборгованість за комісією; 1250 грн - пеня; 1274,11 грн - 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022; 4084,29 грн - інфляційні витрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022.

Відповідач ОСОБА_1 , якій направлялася копія позовної заяви з додатками, відзив на позовну заяву не подала.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з таких підстав.

25 липня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «РВС БАНК» підписано Заяву-Договір № 0036572 від 25.07.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Підписанням цієї Заяви-Договору, відповідач акцептував укладення договору, який розміщений на сайті банку і беззастережно приєднався до його умов. З умовами договору ознайомлений та зобов`язався самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситися до нього (а.с. 16).

На підставі вказаного договору АТ «РВС БАНК» надав ОСОБА_1 споживчий кредит у сумі 25641 грн 03 коп. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок останньої, на строк 24 місяці, на умовах сплати 18% річних на залишок за кредитом (фіксована процентна ставка), разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, а також щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту (а. с. 16-17).

Відповідно до п.п. 7.3.1. Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, погашення клієнтом заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у заяві-договорі (а. с. 5-15).

Графіком платежів та розрахунком вартості споживчого кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки, що є додатком №1 до Заяви-Договору №0036572 від 25.07.2019 передбачено погашення заборгованості за кредитом 25 числа кожного місяця в розмірі 2049 грн 34 коп., починаючи з місяця, наступного після оформлення кредиту (а. с. 17).

Згідно з п. 7.3.11 Публічної пропозиції, у разі порушення терміну погашення заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого графіком платежів, така заборгованість, у тому числі щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим, починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячного платежу, встановленого графіком платежів, банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, у тому числі щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень (десять гривень, нуль копійок) за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з позичальника за договором.

Як зазначено в п. 7.7.2.4. Публічної пропозиції, відповідач зобов`язаний повернути кредит та сплатити передбачені заявою-договором платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 7.7.2.10 Публічної пропозиції передбачено, що у разі порушення строків та/або несплати необхідної до погашення заборгованості за споживчим кредитом, в тому числі щомісячного платежу, що передбачені графіком платежів, позичальник зобов`язаний частково або в повному обсязі сплатити на користь банку штрафні санкції (штрафи та пеню) на умовах, передбачених договором (а. с. 5-15).

05 березня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №05/03/2020-1 (а. с. 18).

Відповідно до п.п. 1.1. р. 1 вищевказаного договору, первісний кредитор у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами зазначеними у додатку №1 до цього договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною (надалі за текстом -кредитні договори), які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржниками.

Згідно з п.п. 3.1. р. 3 договору про відступлення права вимоги, права вимоги за кредитними договорами вважаються відступленими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього договору.

Підпунктом 1.2. зазначеного договору передбачено, що право вимоги за кредитними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за кредитним договором; право вимоги суми нарахованих процентів за кредитним договором, строк платежу по яких настав на дату укладання цього договору; процентів; штрафів, пені; інших платежів згідно з умовами кредитного договору, які виникли та/або можуть виникнути після укладання цього договору, тощо.

Відповідно до п.п. 1.4 п. 1 договору відступлення права вимоги, новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитними договорами та одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за кредитними договорами, які існували та існують на момент укладання цього договору.

Згідно з додатком №1 до договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №0036572 від 25.07.2019 на загальну суму 30396 грн 49 коп., яка складається з наступного: 1) 23863 грн 32 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2) 1917 грн 79 коп. - заборгованість за процентами; 3) 4615 грн 38 коп.- заборгованість за комісією; 4) 1250 грн - пеня (а. с. 23).

Станом на 13.04.2023 заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 21495 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15629,62 грн; заборгованість за процентами - 0 грн; заборгованість за комісією - 4615,38 грн; заборгованість за штрафним санкціями (пеня) - 1250 грн; крім того за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 - 1274,11 грн 3 % річних та 4084,29 грн інфляційних втрат (а.с. 32-35, 36).

13.04.2020 позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 цінним листом була направлена вимога про усунення порушення кредитного зобов`язання за договором № 0036572 від 25.07.2019 протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги (а. с. 37-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Отже, ТОВ «ФК «Паріс» за договором №05/03/2020-1 про відступлення прав вимоги від 05.03.2020 набуло прав нового кредитора за кредитним договором №0036572 від 25.07.2019, укладеним між АТ «РВС БАНК» та ОСОБА_1 .

У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статей 1048, 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, підписанням Заяви-Договору № 0036572 від 25.07.2019 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, між сторонами в справі був укладений кредитний договір приєднання в установленій законом формі, з визначенням усіх істотних умов.

У підписаній між ОСОБА_1 та АТ «РВС БАНК» Заяві-Договорі № 0036572 від 25.07.2019 сторони правочину погодили надання споживчого кредиту в сумі 25641,03 грн на строк 24 місяці, на умовах сплати 18% річних, разової комісії при видачі кредиту в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту та щомісячної комісії за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту (а. с. 16).

Підписанням вищевказаної Заяви-Договору, відповідач прийняв і погодився з запропонованими кредитором умовами, у тому числі й щодо сплати щомісячної комісії.

Тому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Паріс» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості станом на 13.04.2023 в сумі 21495 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15629,62 грн; заборгованість за процентами - 0 грн; заборгованість за комісією - 4615,38 грн; заборгованість за штрафним санкціями (пеня) - 1250 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

У постанові Верховного Суду від 10 травня 2022 року в справі №522/9547/13-ц зазначено, що проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню 1274,11 грн - 3 % річних та 4084,29 грн інфляційні втрати за період з 05.03.2020 по 23.02.2022.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 256, 258, 261, 263, 267, 512, 515, 610, 612, 625, 627, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, ЦК України, ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77 А, ) заборгованість за кредитним договором № 0036572 від 25.07.2019 в сумі 26853 грн 40 коп., що складається з: 15629,62 грн - заборгованість за тілом кредиту; 4615,38 грн - заборгованість за комісією; 1250 грн - заборгованість за штрафним санкціями (пеня); 1274,11 грн - 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 05.03.2020 по 23.02.2022; 4084,29 грн - інфляційних втрат за період з 05.03.2020 по 23.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77 А, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв