Справа № 289/2484/22
Номер провадження 2-др/289/11/23
08.12.2023 м. Радомишль
Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Кириленка О.О.,
з участю секретаря судового засідання Науменко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргами ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Радомишльського відділення ДВС Маліневської Тамари Володимирівни,
В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебувала на розгляді об`єднана справа за скаргами ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Радомишльського відділу державної виконавчої служби у Житомирському району Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Маліневської Тамари Володимирівни.
Ухвалою Радомишльського районного суду від 29.08.2023 вищевказані скарги ОСОБА_2 залишено без розгляду.
13.11.2023 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. за скаргою по цивільній справі №289/220/23, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. за скаргою по цивільній справі №289/2484/22.
В матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_3 , в якому вона просить суд виключити з числа доказів на підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Бойко В.В. Вказане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_1 не є адвокатом, оскільки відомості про нього не включені до Єдиного реєстру адвокатів України і відповідно відсутність у нього права надавати професійну (правничу) допомогу, кошторис витрат до договору від 03.01.2023 має ознаки завідомо неправдивого документу, з нереальною ціною послуг, оскільки ОСОБА_1 та її представник є родичами, що підтверджує свідому дію двох осіб для введення в оману суд з метою заволодіння коштами шляхом обману (а.с. 34).
В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, вирішивши питання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відповідності до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року (п. 95), рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року (п. 88), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18. Згідно пунктів 144, 145, 147 цієї ж постанови, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної об`єднаної справи, остання підтверджує наданими копіями: договору про надання правової допомоги від 03.01.2023, укладеного між ОСОБА_1 (Адвокатом), та ОСОБА_1 (Клієнтом), згідно якого сторони домовилися, що гонорар за договором в кожній окремій судовій інстанції становить в розмірі 8000,00 грн. (а.с. 9-11), кошторис витрат на суму 8000,00 грн. у відповідності до якого витрати складаються, зокрема, із консультування клієнта до початку складання (написання) скарги, збір доказів та аналіз матеріалів справи, написання (складання) заперечення по справі, написання (складання) заяви про ознайомлення з матеріалами справи, написання (складання) додаткових пояснень по справі, написання (складання) клопотання про залучення представника та стягнення витрат на правову допомогу адвоката, написання складання заяви без участі стягувача та його представника (а.с. 22), ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2023 (а.с. 23), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 24), договору про надання правової допомоги від 12.02.2023, укладеного між ОСОБА_1 (Адвокатом), та ОСОБА_1 (Клієнтом), згідно якого сторони домовилися, що гонорар за договором в кожній окремій судовій інстанції становить в розмірі 8000,00 грн. (а.с. 89-90), кошторис витрат на суму 8000,00 грн. у відповідності до якого витрати складаються, зокрема, із консультування клієнта до початку складання (написання) скарги, збір доказів та аналіз матеріалів справи, написання (складання) заперечення по справі, написання (складання) заяви про ознайомлення з матеріалами справи, написання (складання) додаткових пояснень по справі, написання (складання) клопотання про залучення представника та стягнення витрат на правову допомогу адвоката, написання складання заяви без участі стягувача та його представника (а.с. 91), ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2023 (а.с. 92), свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 93).
Судом встановлено, що адвокатом Бойком В.В. до суду подані наступні процесуальні документи: клопотання про залучення адвоката Бойка В.В. та стягнення витрат на правову допомогу, заяву про ознайомлення з матеріалами справи, заяву про розгляд справи без участі стягувача та його представника, заперечення щодо доводів ОСОБА_2 , додаткові письмові пояснення. До того ж, участі в судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Бойко В.В. не приймали, звернулись з заявою про розгляд справи у їхню відсутність.
Враховуючи вищевказані правові висновки Верховного Суду, при вирішенні заявленої стягувачем вимоги про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу суд бере до уваги кількість процесуальних документів, які підготовлено та подано до суду, незначну кількість письмових доказів, які долучено стягувачем до матеріалів справи, а також те, що скарги в даній об`єднаній справі є аналогічними в межах виконавчого провадження №32264691, що свідчить про незначний час витрачений для підготовки заперечень на скарги.
Разом з тим, судом враховується складність справи та тривалість перебування даної справи на розгляді.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання стягувача про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 1000 грн.
Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не є адвокатом, оскільки відомості про нього не включені до Єдиного реєстру адвокатів України і відповідно відсутність у нього права надавати професійну (правничу) допомогу, суд зазначає наступне.
До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6367, виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 04.04.2019 №28.
Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять, а тому підстав для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу з цих підстав суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого державного виконавця Радомишльського відділення ДВС Маліневської Тамари Володимирівни задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткова ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому додаткова ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Олег КИРИЛЕНКО