Справа № 183/3146/21
№ 2/183/452/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

відповідача ОСОБА_6

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в :

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини .

1.Стислий виклад позиції позивача

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідними сестрами чоловіка, з якими вона та її чоловік підтримували близькі родинні відносини.

ОСОБА_10 , проживала у м. Києві, до м. Новомосковська приїздила лише на короткий час.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона та її чоловік ОСОБА_9 з 2007 року стали доглядати ОСОБА_11 , оскільки остання хворіла та не могла самостійно пересуватися. Крім неї та її чоловіка ОСОБА_11 більше ніхто не доглядав, матеріальної допомоги не надавав, лише інколи до неї приїздила провідувати відповідач ОСОБА_5 .

Наприкінці січня 2015 року ОСОБА_10 повернулася з м. Києва та постійно проживала разом з сестрою ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла.

Після смерті сестри, стан здоров`я ОСОБА_10 погіршився, у зв`язку з чим, вона періодично перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в терапевтичному відділенні Новомосковської міської лікарні.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_9 .

Через 9 (дев`ять) днів після смерті чоловіка вона переїхала проживати до ОСОБА_10 , в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з 25.10.2015 року вона проживала в одній квартирі з ОСОБА_10 , були пов`язані спільним побутом, відносилися одна до одної як рідні сестри, мали взаємні родинні обов`язки, повагу одна до одної та тісні, теплі родинні відносини. Вона доглядала за ОСОБА_10 , купувала ліки, готувала їжу, прала, прибирала, сплачувала комунальні платежі, тощо, піклувалася під час перебування останньої на лікуванні.

23.10.2020 року ОСОБА_10 , через погіршення стану здоров`я, знову потрапила до лікарні, проходила лікування до 04.11.2020 р.

ОСОБА_1 посилається на те, що 04.11.2020 р. вона забрала ОСОБА_10 з лікарні.

Через декілька днів, приблизно 6-7 листопада 2020 року їм стало зрозуміло, що ОСОБА_10 недовго залишилося жити, у зв`язку з чим, ОСОБА_10 особисто зателефонувала нотаріусу ОСОБА_12 , з яким домовилася про виклик його, як нотаріуса до квартири на 09.11.2020 р. для складення заповіту на її, ОСОБА_1 ім`я.

Вранці ІНФОРМАЦІЯ_5 у присутності працівників швидкої допомоги, ОСОБА_10 померла.

Після смерті ОСОБА_10 залишилося спадкове майно, яке складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у позові посилається на те, що вона залишилася проживати у зазначеній вище квартирі, таким чином, вступила в управління та володіння спадковим майном, продовжує нести витрати по утриманню квартири.

У визначений законодавством шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В наступному, їй стало відомо до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

У відповідності до ч.1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини необхідно для реалізації прав на спадкування.

У зв`язку з наведеним, у позовній заяві ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги ст.ст. 1220-1223, 1258, 1259, 1264, 1268 ЦК України, просила суд:

-встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, її ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2.Стислий виклад позиції та заперечень відповідача.

31 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з відзивом на позов, у якому позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що справи про встановлення факту, що мають юридичне значення повинні розглядатися у порядку окремого провадження. Крім того, зазначив, що у відповідності до ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, чають взаємні права та обов`язки, у той же час, позивачем не надано суду допустимих, достовірних, належних та достатніх доказів того, що вона дійсно проживала зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, позивач ОСОБА_1 станом на 2015 рік була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а на момент смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, ОСОБА_10 зареєструвала своє місце проживання у м. Новомосковську лише 18.11.2016 року

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не зверталися до суду з відзивом на позовну заяву.

3. Рух справи та процесуальні дії у справі.

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 січня 2022 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Носенка Андрія Григоровича надати на адресу суду належним чином завіреної копії спадкової справи, яка заведена після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 14 листопада 2022 року закрите підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.

4.Судовий розгляду

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити її вимоги, будучи допитаною у якості свідка, зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідними сестрами чоловіка, з якими вона та її чоловік підтримували близькі родинні відносини. Вона особисто познайомилася з ОСОБА_10 у 1975 році у м. Києві. ОСОБА_10 , проживала у м. Києві, до м. Новомосковська приїздила лише на короткий час. Сестра ОСОБА_10 ОСОБА_11 проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті ОСОБА_10 вирішила переїхати на проживання з м. Києва до м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік - ОСОБА_9 . ОСОБА_10 запропонувала їй проживати разом, на що вона погодилася, перевезла свої речі та з 25.10.2015 р. стала проживати однією сім`єю з ОСОБА_10 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала в зазначеному житловому приміщення до часу смерті ОСОБА_10 .

Вона пенсіонер, отримує пенсію, ОСОБА_10 також отримувала пенсію, розмір якої складав приблизно 4 400,00 грн. Вона знімала пенсію з картки ОСОБА_10 , оскільки у них був спільний бюджет, купувала продукти харчування, медикаменти, вони зробили ремонт на кухні, у ванній кімнаті, за спільні кошти сплачували комунальні платежі.

Їй відомо, що ОСОБА_10 оформила субсидію на комунальні послуги, також, з 2016 року до часу смерті ОСОБА_10 перебувала на соціальному супроводі, до неї 1-3 рази на тиждень приходив працівник центру надання соціальної допомоги.

Вранці ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 померла.

Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , також, їй відомо, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є її дочками, їм відомі обставини відносин між нею і ОСОБА_10 .

Також позивач ОСОБА_1 доповнила, що після переїзду до м. Новомосковська, вона та ОСОБА_10 їздили до м. Києва, забирали речі останньої. Також, ОСОБА_10 продала за 27 000,00 доларів США належну їй квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_10 після продажу квартири віддала її дітям ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) частину доларів США., куди вона діла інші кошти від продажу квартири їй не відомо. Знала, що ОСОБА_10 мала власні збереження: частина коштів лежала у шафі, також, остання мала рахунки у сбербанку.

Представник позивача, ОСОБА_1 - адвокат Олійник О.А., в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилалася на підстави звернення до суду, викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити вимоги позивача ОСОБА_1 , зазначивши, що позивачем надано належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_10 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він є двоюрідним братом ОСОБА_10 , вони спілкувалися, підтримували стосунки. ОСОБА_10 проживала у м. Києві, але коли приїздила до м. Новомосковськ, вони зустрічалися, спілкувалися. Особисто від ОСОБА_10 йому відомо, що вона з 2016 року стала проживати у м. Новомосковську.

Він проживає у с. Знаменівка Новомосковського району, але один раз на місяць приїздив до м. Новомосковськ, де торгував на місцевому ринку, неодноразово зустрічав ОСОБА_10 , вона говорила, що проживає сама. З позивачкою ОСОБА_1 також спілкувалися, вона є дружиною його покійного брата, під час розмови остання повідомляла, що части провідує ОСОБА_10 .

У 2020 році, дати не пам`ятає, ОСОБА_1 зателефонувала йому та повідомила про смерть ОСОБА_10 , також сказала, що похорони будуть ввечері.

У грудні 2021 року він приїздив до ОСОБА_1 та повідомив, що він звернувся о нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_10 . Відповідач ОСОБА_5 є двоюрідною сестрою ОСОБА_10 , також звернулася з заявою про прийняття спадщини.

Йому відомо, що ОСОБА_10 постійно проживала у м. Києві, до м. Новомосковська приїхала у 2015 році на похорони своєї сестри ОСОБА_11 , після чого повернулася до Києва. У м. Новомосковську ОСОБА_10 стала проживати з весни 2016 року, проживала одна, перебувала на соціальному супроводі, соціальний працівник надавав їй допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кузнєцов С.С. в судовому засіданні зазначив, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог. Так, місце проживання та місце перебування є різними поняттями. До 2016 року ОСОБА_10 проживала у м. Києві, зареєстрована у м. Новомосковську тільки 18.10.2016 року. Крім того, остання перебувала на супроводі соціальних служб, що виключає наявність членів сім`ї.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засідання позов не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилалася на те, що ОСОБА_10 була її двоюрідною сестрою. У грудні 2014 року ОСОБА_10 приїхала до м. Новомосковська та доглядала свою сестру ОСОБА_11 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла, після її смерті ОСОБА_10 повернулася до м. Києва, повідомила її, що має намір продати скою квартиру у м. Києві, забрати свої речі та переїхати на проживання до м. Новомосковська.

Влітку 2016 року ОСОБА_10 приїхала до м. Новомосковськ та стала проживати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вони спілкувалися з ОСОБА_10 приблизно 1-2 рази на місяць по телефону, а в липні 2020 року та 16.10.2020 року на її прохання ночувала у неї в квартирі, ОСОБА_10 жила сама, перебувала на супроводі соціальних працівників, які купували продукти харчування, ліки, та один раз на тиждень прибирали квартиру, вона особисто бачила соціальних працівників (жінку на ім`я ОСОБА_13 , потім ОСОБА_14 ), вони купували продукти харчування.

Їй відомо, що позивач ОСОБА_1 спілкувалася з ОСОБА_10 , надавала їй допомогу, але не проживала з нею однією сім`єю, тільки декілька разів ночувала з нею у квартирі.

25.10.2020 року ОСОБА_10 стало зле, вона потрапила до лікарні, була виписана 04.11.2020 року, вони у цей день спілкувалися по телефону, ОСОБА_10 говорила, що погано себе почуває, повідомила, що вона сама, але вранці до неї прийде ОСОБА_1 .

Наступного дня ОСОБА_10 телефонувала їй, зазначила. що на всяк випадок залишить листа, в якому повідомить де знаходяться належні їй кошти в сумі 90 000,00 грн., також повідомила, що вона була сама.

06.11.2020 року вони спілкувалися по телефону, ОСОБА_10 говорила, що вона сама в квартирі.

07.11.2020 року ОСОБА_10 зателефонувала їй, говорила, що їй дуже погано, почала прощатися, повідомила, що ввечері до неї прийде ОСОБА_1 .

08.11.2020 року ОСОБА_1 зателефонувала їй та повідомила, що ОСОБА_10 померла.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні позов визнала, будучи допитаною у якості свідка, показала, що позивач ОСОБА_1 є її матір`ю, а померла ОСОБА_10 була її двоюрідною тіткою.

У 2015 році помер її батько та чоловік позивача ОСОБА_1 . Її мати проживала у будинку по АДРЕСА_5 , але після смерті чоловіка, з осені 2015 року стала проживати разом з ОСОБА_10 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала там до часу смерті ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 дуже хворіла, тому, ОСОБА_1 доглядала її, купувала продукти харчування, готувала їжу, купувала продукти харчування, відвідувала у лікарні. Її мати та ОСОБА_10 проживали спільно однією сім`єю, у них був спільний бюджет, спільні витрати.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні позов визнала, будучи допитаною у якості свідка, показала, що позивач ОСОБА_1 є її матір`ю, а померла ОСОБА_10 була її двоюрідною тіткою. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько, після чого, від матері стало відомо, що вона стала проживати разом з ОСОБА_10 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала до смерті ОСОБА_10 , перевезла свої речі, чайник, посуд, одежу, тощо.

Їй відомо, що соціальний працівник приходив до ОСОБА_10 , вона була на супроводі соціальних служб.

У 2016 році ОСОБА_1 і ОСОБА_10 їздили до м. Києва, де ОСОБА_10 продала свою квартиру, ОСОБА_1 допомагала їй, також допомогла перевезти речі до м. Новомосковська: особисті речі, книжки, диван, вона особисто та її чоловік допомагали заносити всі речі..

08.11.2020 року ОСОБА_1 по телефону повідомила про те, що ОСОБА_10 померла.

Її мати отримала лікарське свідоцтво про смерть, займалася похоронами ОСОБА_10 .

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про місце, дату і час розгляду справи.

Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

5.Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України.

Згідно довідкової сторінки паспорту про реєстрацію місця проживання, встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою:

-з 18.09.2004 р. по АДРЕСА_5 , знято з реєстрації 07.08.2019 р;

-з 23.01.2020 р. по АДРЕСА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новомосковськ, Дніпропетровської області померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 69 років у м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

З медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , перебувала на обліку, у тому числі у Київській міській онкологічній лікарні, та була знята з обліку 16.09.2016 року у зв`язку з переїздом до Дніпропетровської області.

З копії паспорту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що вона була з 18.10.2016 р. зареєстрована в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі довідки від 21.09.2021 № 266 Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новомосковської міської ради, ОСОБА_10 , 1951 р.н. мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , отримувала соціальну послугу «Догляд вдома» через відділення соціальної допомоги з 2016 по 08.11.2020 р. за рахунок бюджетних коштів. Надання соціальних послуг здійснював соціальний робітник , згідно індивідуального плану та договору, а саме:

-придбання та доставка продуктів та медикаментів 2 рази на тиждень;

-прибирання житла 2 разина місяць;

-допомога у приготуванні їжі 3 рази на тиждень;

-надання допомоги в оформленні документів (оформлення субсідій на квартирну плату і комунальні послуги за потреби;

Надання допомоги в оплаті комунальних послуг (заповнення абонентних книжок, оплата комунальних послуг, платежів) 1 раз на місяць.

Згідно довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 21.04.2021 р., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті була зареєстрована в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , крім неї зареєстровано 0 (нуль) осіб.

У відповідності до Акту № 4381 від 22.12.2020 р., складеного старшим інспектором реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Бутко Т.Г., у присутності жителів будинку, ОСОБА_1 1956 р.н. проживала разом з ОСОБА_10 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1

У відповідності до Акту № 1317 від 18.05.2021 р., складеного головним спеціалістом відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Ткаля І.А., у присутності жителів будинку, ОСОБА_1 1956 р.н. з жовтня 2015 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до спадкової справи, яка заведена приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенком А.Г. (спадкова справа № 130/2020 рік), з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 звернулися: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

12 травня 2021 р. приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Носенком А.Г. відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за законом після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем та не підтвердженням факту проживання з померлою ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засідання показала, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Позивача ОСОБА_1 вона знає у зв`язку з тим, що вона приходила до ОСОБА_10 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_10 стала проживати в зазначеній квартирі з 16.12.2014 року, приїхала з м. Києва. Їй відомо, що в квартирі раніше проживали батьки ОСОБА_10 , потім її сестра ОСОБА_11 . З 16.12.2014 року ОСОБА_1 постійно проживала у зазначеній квартирі, ОСОБА_10 говорила. що вона є її далекою родичкою. Їй відомо, що ОСОБА_1 і ОСОБА_10 разом харчувалися, ОСОБА_1 прибирала в квартирі, ходила за продуктами харчування, але їй не відомо, чи був у них спільний бюджет. Також їй відомо, що до ОСОБА_10 приходив соціальний працівник.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засідання показала, що вона з 2018 року працювала на посаді соціального робітника в Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких, непрацездатних громадян. З 2018 року вона здійснювала соціальний супровід ОСОБА_10 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За договором, вона повинна була здійснювати прибирання квартири, проводити закупівлю продуктів харчування, здійснювати комунальні платежу, відвідувати 3 рази на тиждень. Їй відомо, що разом з ОСОБА_10 проживала ОСОБА_1 , вона неодноразово бачила ОСОБА_1 в квартирі, бачила також її особисті речі. Не заперечує того, що пенсіонери, одинокі, непрацездатні громадяни, щодо яких здійснюється соціальний супровід, знімаються з обліку та соціального супроводу у разі, якщо разом з ними стали проживати інші члени сім`ї.

6.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 звернулася до суду у порядку позовного провадження з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини.

У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення;

В той же час, частиною 6 статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлено, що крім позивача ОСОБА_1 , до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ..

У відповідності до правових висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 205/2102/19-ц), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Судді ВС зауважили, що у частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. ВС підкреслив, справи про спадкування розглядається судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Оскільки встановлено наявність інших спадкоємців, вимога про встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, вбачається наявність спору про право, тому, справа підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років.

7.Висновки суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши письмові докази, показання свідків та пояснення учасників справи, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_10 протягом п`яти років на момент відкриття спадщини.

Як зазначалося вище, у позові ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, за період з 25.10.2015 року по 08.11.2020 р.

В той же час, судом встановлено, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого, що ОСОБА_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_4 , перебувала на обліку, у тому числі у Київській міській онкологічній лікарні, та була знята з обліку 16.09.2016 року у зв`язку з переїздом до Дніпропетровської області.

Також, згідно копії паспорту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що вона була зареєстрована в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з 18.10.2016 р.

Позивачем не надано належних доказів того, що з 25.10.2015 року ОСОБА_10 постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання була зареєстрована у зазначеному житловому приміщенні тільки 18.10.2016 р.

Позивачем ОСОБА_1 також не надано належних доказів наявності спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків, зокрема, обов`язків самої ОСОБА_10 , несення спільних витрат, у тому числі на утримання житла, оплату за надання комунальних послуг, та послуг водо- та теплопостачання, тощо.

Навпаки, сама позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, будучи допитаною у якості свідка, пояснила, що ОСОБА_10 мала власні збереження: частина коштів лежала у шафі, також, остання мала рахунки у сбербанку, що свідчить про відсутність спільного бюджету у позивача та ОСОБА_10 ..

Крім того, згідно показань позивача, ОСОБА_10 була оформлена субсидія на оплату комунальних послуг, також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 отримувала соціальні послуги Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Новомосковської міської ради за рахунок бюджетних коштів.

Наявність інших членів сім`ї у особи, якій надаються субсидії та соціальні послуги, тягне за собою припинення надання субсидій та відповідних соціальних послуг, в той же час, позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_10 зверталася до відповідних установ з повідомленням про наявність у неї інших членів сім`ї.

Суд також приходить до висновку, що надання позивачем ОСОБА_1 допомоги та догляду ОСОБА_10 , яка була одинокою особою похилого віку та за станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду, не є безумовним підтвердженням факту проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних

8.Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш, як п`ять років до відкриття спадщини відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ;

-відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 ;

-відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 ;

-третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Носенко Андрій Григорович, робоче місце якого розташоване за адресою: АДРЕСА_10 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 28 вересня 2023 року.

Суддя Д.І. Городецький