Справа № 449/101/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

секретаря Вовк О.С.,

розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ТзОВ Фінансова компанія Ріальто до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором №5-2 від 26.02.2021 в загальній сумі 29 681,50 грн. яка складається з 5 000 грн. - заборгованості за кредитом, 3 681,50 грн. - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 26.02.2021 по 28.03.2021 та 21 000 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 05.04.2021 року по 02.08.2021 року, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Також позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування понесених судових витрат 2 684 грн. витрат по оплаті судового збору та 9 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору №5-2 від 26.02.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 , відповідач отримала кредит у розмірі 5 000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті і мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію, підтвердив номер мобільного телефону, здійснив акцептування кредитного договору шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор НОМЕР_2 направлявся відповідачу 26.02.2021 о 16:36:58 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_3 , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 26.02.2021 о 16:36:58. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці первісного кредитора з ТОВ «Девелопмент Інновейшенс», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 26.02.2021 о 16:37:19, шляхом введення одноразового ідентифікатора 984633 в особистому кабінеті. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 26.02.2021 на платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Крім цього Відповідачем було пролонговано Кредитний договір шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за договором №5-2 від 26.02.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 24.01.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 29 681,50 грн. яка складається з 5 000 грн. - заборгованості за кредитом, 3 681,50 грн. - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом в період з 26.02.2021 по 28.03.2021 та 21 000 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 05.04.2021 року по 02.08.2021 року. Нарахування процентів за договором №5-2 від 26.02.2021 зупинено 02.08.2021 відповідно до п.4.6 Правил.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав, в додатках до позовної заяви був доданий договір про відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 року, який він побачив вперше, адже про це його не повідомляв первісний кредитор - не було ні смс, ні повідомлення, ні листа. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 Цивільного Кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Вважає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості розміром 29 681,50 грн., а саме заборгованість за процентами.

Іншого належного розрахунку, який би узгоджувався із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не представив, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, вважає, що саме тому позовні вимоги є недоведеними. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Крім того вважає, що надані позивачем умови обслуговування ТОВ «ФК «Фінанс Інновація», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

На думку відповідача відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Також зазначає, що він є капітаном і перебуває на військовій службі у військовй частині НОМЕР_4 , а згідно п.15 ст.14 ЗУ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей штрафні санкції, пеня не нараховується.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Покликається на те, що укладення договору з відповідачем відбувалось у електронній формі та він ознайомлений з правилами надання грошових коштів у позику. Також зазначає, що відповідач проходить в військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з 02.03.2022 року, а кредитний договір укладено 26.02.2021 року, відповідно на відповідача не рзповсюджувалися положення п.15 ст.14 ЗУ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги задоволити

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки він проходить військову службу, у задоволенні позову просить відмовити.

Проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до часткового задоволення, мотивуючи це наступним.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

26 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 було укладено договір №5-2.

Відповідно до розділу 1 договору №5-2 від 26.02.2021 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000 грн строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_5 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.

Відповідно до п.3.3 договору №5-2 від 26.02.2021 у випадку порушення строків повернення кредиту плата за неправомірне користування кредитом сплачується за процентною ставкою 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Дана процентна ставка нараховується відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п.3.6 договору №5-2 від 26.02.2021 при надходженні коштів для виконання зобов`язань в першу чергу здійснюється плата процентів, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання, в другу - сплата процентів за користування кредитом, а в третю - здійснюється повернення суми кредиту.

Договір №5-2 від 26.02.2021 укладений з ОСОБА_1 в електронній формі.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua та https://monetka.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

На підтвердження укладення договору №5-2 від 26.02.2021 позивачем надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та анкету-заяву на кредит щодо послідовності етапів укладення даного договору з якої встановлено, що ОСОБА_1 здійснено авторизацію, внесено особисті дані (ПІБ, ідентифікаційний номер, дата народження,номер мобільного телефону, відомості щодо документу, що посвідчує особу, адресу реєстрації, платіжної картки на яку має бути перерахований кредит) обрано умови кредитування (розмір, строк кредитування, проценти), проведено перевірку по заяві та за даними БКІ, скориговано її оцінку як позичальника. Відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію, підтвердив номер мобільного телефону, здійснив акцептування кредитного договору шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Одноразовий ідентифікатор НОМЕР_2 направлявся відповідачу 26.02.2021 о 16:36:58 год, шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_3 , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 26.02.2021 о 16:36:58. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці первісного кредитора з ТОВ «Девелопмент Інновейшенс», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон». Кредитний договір був підписаний 26.02.2021 о 16:37:19, шляхом введення одноразового ідентифікатора 984633 в особистому кабінеті. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 26.02.2021 на платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Крім цього Відповідачем було пролонговано Кредитний договір шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн.

Отже, суд вважає доведеним факт укладення договору між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація»» та ОСОБА_1 в електронній формі. Також суд, зазначає, що всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались ОСОБА_1 суд вважає доведеним отримання ним кредиту в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно достатті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Товариство надало позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Відсоткова ставка за користування кредитом 1,99% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Невід`ємною частиною цього договору є правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», які розміщені на сайті monetka.ua.

Відповідно пункту 2.4.1 договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути Кредит та сплатити відсотки за його користування.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

Суд зазначає, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

При цьому згідно п. 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу).

17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М, відповідно до умов якого право вимоги за договором №5-2 від 26.02.2021 перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО».

Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються

Згідно п.15 ст.14 ЗУ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей - Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються

Згідно довідки військової частини НОМЕР_4 від 26.05.2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_4 з 02.03.2022 року по теперішній час.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що відповідач проходить в військову службу у військовій частині НОМЕР_4 з 02.03.2022 року, а кредитний договір укладено 26.02.2021 року, відповідно на відповідача не рзповсюджувалися положення п.15 ст.14 ЗУ Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на момент укладення договору і нарахування процентів. Також суд враховує, що позивачем не надано розрахунок заборгованості, на підтвердження своїх вимог, відсутність будь-яких бухгалтерських документів відносно розрахунку вказаної суми заборгованості, тому суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позовних вимог ТзОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО».

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №5-2 від 26.02.2021, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3 681,50 грн. а у решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. Позовні вимоги ТОВ «ФК«РІАЛЬТО» задоволені частково, однак з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», суд вважає, що на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у мінімально встановленому законом розмірі 2 684 грн.

Що стосується вимоги представника ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» про стягнення з ОСОБА_1 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.1 - ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Руденко Костянтин Васильович.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав Договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, Акт приймання-передачі наданих послуг № 22/1 від 23.12.2022 та платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу.

Оскільки позовні вимоги позивач задоволено частково, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», а тому і витратина професійну правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до п.3 ч.2 ст.141ЦПК Україниу зв`язкуз чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 632 грн. 35 коп. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованість за договором №5-2 від 26.03.2021, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 5 000 грн., заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3 681, 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» у відшкодування витрат по оплаті судового збору 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. та 2 632,35 грн витрат за надання професійної правничої допомоги.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Львівського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. О. Борняк