Справа № 739/1036/23
Провадження № 2/739/212/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді -Іващенко А.І.,

секретаря - Неживець К.В.

за участю : представника позивача - адвоката Костюченка В.К. відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новгород-Сіверський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Костюченка В.К. звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 31 травня 2017 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Чернігівській області був вчинений актовий запис № 61. ОСОБА_2 є матір`ю дитини а відповідач ОСОБА_5 є батьком дитини. Станом на час зачаття дитини вони разом проживали в м.Чернігів, про те так сім`ю і не створили. Відомості про батька в актовий запис про народження дитини внесені на підставі заяви матері дитини в порядку ст.135 СК України (при цьому позивачка зареєструвала сина на своє призвіще, в графі батько ім`я та «ім`я по батькові» зазначила відповідача.) Відповідач деякий час допомогав в утриманні дитини а згодом таку допомогу перестав надавати тому просить суд визнати ОСОБА_6 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на утримання сина. В судовому засіданні представник позивача адвокат Костюченко В.К. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та з уточненими позовними вимогами просив суд визнати ОСОБА_6 батьком дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести зміни до актового запису №61 від 31 травня 2017 року про народження ОСОБА_4 , зазначивши в графі батько « ОСОБА_7 » та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги визнав, зазначив, що він дійсно є батьком їх сина та підтвердив факт проживання однією сім`єю з позивачем на час народження дитини та згоден з розмірами аліментів. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до положень статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Судом встановлено такі обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 31 травня 2017 року Новгород-Сіверським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Чернігівській області був вчинений актовий запис № 61. ОСОБА_2 є матір`ю дитини. Станом на час зачаття дитини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом проживали в м.Чернігів, про те так сім`ю і не створили. Відомості про батька в актовий запис про народження дитини внесені на підставі заяви матері дитини в порядку ст.135 СК України (при цьому позивачка зареєструвала сина на своє призвіще, в графі батько ім`я та «ім`я по батькові» зазначила відповідача.) При прийнятті рішення про встановлення батьківства суд приймає до уваги наступні обставини : спільне проживання та ведення спільного господарства сторонами, спільне виховання та утримання ними дітей, факт визнання батьківства. Такі фактичні дані зазначені позивачем не заперечуються відповідачем ОСОБА_8 . Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 постановлено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то дані вимоги підлягаю повному задоволенню з огляду на наступне. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні. Дитині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день ухвалення рішення суду виповнилося 6 років. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України. При цьому, зважаючи, що права та обов`язків батьків, в тому числі й утримання дитини, ґрунтуються на походженні, а батьківство відповідача визнано судом відповідно аліменти підлягають стягненню з дня набрання рішення законної сили, а не з моменту звернення до суду. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 129, 134 Сімейного Кодексу України, п.п. 3, 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, керуючись ст. 180-183 СК України та ст. ст. 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 229, 258, 259, 263 - 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, В И Р І Ш И В : Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с.Приборівка Липовецького району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 27 вересня 2011 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис про народження № 61, складений 31 травня 2017 року Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Чернігівській області. Новгород-Сіверському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про встановлення факту батьківства внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 № 61, складеного 31 травня 2017 року : Змінити запис про батька, вказавши « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_9 »; Стягувати з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , 1073,60 грн. за сплату судового збору. Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь держави 1073,60 грн судового збору. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Іващенко

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 06.10.2023 р.