Єдиний унікальний номер: 379/986/23
Провадження № 2/379/215/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 вересня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал O. A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

12.07.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника адвоката Кочина С.С. з указаним позовом, мотивуючи тим, що з 03.05.2004 він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Таращанського районного управління юстиції Київської області складено актовий запис № 2. Від цього шлюбу вони з відповідачкою мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною його наміру розірвати шлюб вказує те, що в кінці лютого - на початку березня 2022 року у зв`язку з воєнними діями на території України, викликаними військовою агресією з боку російської федерації, його дружина ОСОБА_2 разом із донькою евакуювалися до західних регіонів України, а після 01.09.2022 за його письмової згоди виїхали на тимчасове проживання до Французької Республіки. Через півроку проживання у Франції дружина практично припинила з ним спілкування та суттєво обмежила його спілкування з донькою. Відповідачка повідомила, що не має наміру повертатися назад в Україну. Більше року фактичні шлюбні стосунки між ним та відповідачкою відсутні, перспективи їх відновлення відсутні. Спільного господарства протягом вказаного періоду сторони не ведуть. Дитина весь час проживає з відповідачкою. На підставі цього просить суд розірвати зареєстрований з відповідачкою шлюб.

13.07.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 06.09.2023, яке в подальшому через неявку відповідачки було відкладено на 19.09.2023 (а.с.22, 23).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кочин С.С. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.25-28, 30, 34). 06.09.2023 та 08.09.2023 до суду надійшли заяви від позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 з проханням розглянути цю справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять постановити заочне рішення (а.с.37-41).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання двічі 06.09.2023 та 19.09.2023 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства: в матеріалах справи містяться рекомендовані поштові відправлення суду з відмітками про їх повернення у зв`язку з відсутністю адресата - відповідачки ОСОБА_2 за вказаною адресою зареєстрованого місця проживання (а.с.31, 32, 42, 43), що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки, крім того, судова повістка про виклик відповідачки до суду на 19.09.2023 була доставлена в додаток «Viber» по номеру її мобільного телефону (а.с.36).

Отже, відповідачка ОСОБА_2 повідомлена про розгляд справи належно і завчасно згідно вимог статті 128 ЦПК України. Жодних заяв чи клопотань від відповідачки на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 відповідачка не подала, причини своєї неявки суду не повідомила.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 двічі в судове засідання не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, водночас, позивач не висловлював заперечень щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 19.09.2023, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що 03 травня 2004 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 2, місце реєстрації одруження - виконком Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.07.2017 виконавчим комітетом Плосківської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.5).

Суд також установив, що 01.09.2022 позивач ОСОБА_1 заявою, посвідченою приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Якименко Л.П. /запис у реєстрі за № 677/, надав згоду на тимчасовий виїзд за кордон України до Французької Республіки та країн (держав) Європейського союзу, Шенгенської угоди, інших країн (держав) (у тому числі на перетин кордонів, поїздки усіма видами транспорту, перельоти) та тимчасове проживання у Французькій Республіці в період з 01.09.2022 до 01.09.2023 у зв`язку з воєнними діями на території України його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, що визначено положеннями ст. 24 СК України.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя.

За вимогами ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З матеріалів справи суд установив, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя сторін не склалось та припинене. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ця позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одного з подружжя, особисті та майнові права сторін не будуть порушені після розірвання шлюбу, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що оскільки позивач в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору (а.с.6), з огляду на задоволення позовних вимог, до стягнення з відповідачки на користь держави підлягає судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 1073 грн 60 коп..

На підставі наведеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 13, 133, 141, 142, 258, 264, 265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 травня 2004 року у виконкомі Кирданівської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 2, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 09.08.2010 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий 27.10.2004 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено та проголошено 19 вересня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО