Провадження № 2/554/4996/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

(З А О Ч Н Е)

20 вересня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 , Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 , визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 , про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 17.05.2003 р. вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. До цього часу вони мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки народилась донька ОСОБА_3 . 16.03.1999 року ДП «Житлово-експлуатаційна контора» ВАТ «Харківспецбуд» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі ордеру серії ДП № 58 для постійного проживання та користування було виділено житлову площу по АДРЕСА_2 , розміром 17,91 кв.м. 17.05.2005 року Рішенням №180/14 Виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було закріплено займану ними кімнату за адресою АДРЕСА_2 , житловою площею 11,91 кв.м., загальною площею 17,91 кв.м.. Дане рішення прийнято у зв`язку з тим, що Рішенням міськвиконкому від 24.06.2003 року № 119/3 вищевказаний гуртожиток було прийнято до комунальної власності м. Харкова, а 01.02.2005 року будинок був переданий на обслуговування до КЖЄП-183. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.11.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Позивачка зазначає, що вона та її донька ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають у АДРЕСА_2 . У вказаному житлі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , однак він фактично не проживає за даною адресою з 2015 року. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 добровільно залишив помешкання, не приходить і не мешкає в даному житлі та не цікавиться ним. Своє майно та особисті речі ОСОБА_2 також забрав. Позивачка вказує, що відповідач веде аморальний спосіб життя та його місце знаходження на теперішній час їй не відоме. ОСОБА_1 вказує, що вона та інші члени сім`ї перешкод у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_2 не чинили. Відповідач не несе витрат на утримання житла, не здійснює оплату за комунальні послуги, не приймає участі у спільному побуті, не цікавиться станом житла. Позивач зазначає, що вона фактично проживає, користується та обслуговує вказане житлове приміщення. Реєстрація ОСОБА_2 в зазначеному житловому приміщенні створює для ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловою площею, а саме плату за комунальні послуги, з урахуванням реєстрації відповідача, проводить вона, повноцінно скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг не може, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з позовом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які 27 липня 2021 року усунуто позивачем.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

23 жовтня 2021 року від третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області до суду надійшли пояснення, у яких зазначено, що кв. АДРЕСА_1 не приватизована. Тому до участі у справі в якості третьої особи необхідно залучити Харківську міську раду (а.с.100).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Харківську міську раду (а.с.116-119).

16 грудня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, у яких зазначено, що позивач належним чином не обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням кв. АДРЕСА_1 . Третя особа, вважає позов ОСОБА_1 необґрунтованим та безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Позивач не надала жодних належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог, які можуть бути прийняті судом на підтвердження факту не проживання за місцем мешкання протягом певного часу. В позовній заяві не має доказів, які б встановлювали причини відсутності відповідача у спірній квартирі, зокрема, щодо визнання ОСОБА_2 непрацездатним, знаходження його в установі соціальної допомоги чи перебування у місцях позбавлення чи обмеження волі, а також не надано інформації щодо місця роботи, відомостей щодо перешкоджання доступу до спірної квартири. Визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням кв. АДРЕСА_1 , порушить його конституційне право на житло, що закріплено у ст. 47 Конституції України. У зв`язку з викладеним просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.140-145).

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 « Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05 квітня 2023 року цивільну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження , призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Від представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, рішення по справі просив прийняти на підставі доданих до позовної заяви доказів та з урахуванням пояснень позивача і свідків (а.с.211).

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи ( а.с. 214-215, 223-224), про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи Департамент реєстрації місця проживання Харківської міської ради, Харківська міська рада, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 201-202, 218), в судове засідання своїх представників не направили, про причину їх неявки суд не повідомлено.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи (а.с.198, 208), про причини неявки суд не повідомила ( а.с. 216-217, 219-220).

Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Ордеру № 58 серії ДП виданого 16.03.1999 року ДП ЖЕК ВАТ «Харківспецбул», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_3 (донька) виділено для постійного проживання кімнату АДРЕСА_3 загальною площею 17,91 кв.м.(а.с.17).

З Копії Витягу з рішення № 180/14 від 17.05.2005 р. Виконавчого комітету Московської районної ради у м. Харкові ради вбачається, що вирішено закріпити за мешканцями 1-го та 2-го корпусів будинку АДРЕСА_4 , займану ними площу та відкрито особові рахунки. За ОСОБА_2 закріплено 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_5 , житловою площею 11,91 кв.м., загальною площею 17,91 кв.м. на склад сім`ї з особи (він, дружина, дочка) (а.с.18).

З копії заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2016 р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (провадження № 2/643/5147/16) (а.с.19).

З довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.20).

З копій квитанцій за сплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що особові рахунки відкрито на ОСОБА_2 (а.с.25-31)

З копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_6 вбачається, що остання проживає за адресою АДРЕСА_6 з 25.09.2018 року. ОСОБА_6 засвідчує що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Також за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , однак з 2018 року по теперішній час там не проживає, його місце знаходження невідомо (а.с.227).

З копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_7 та ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_8 вбачається, що останні засвідчують, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Також за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , однак з 2015 року по теперішній час там не проживає, його місце знаходження невідомо (а.с.228).

27.10.2021 року позивач ОСОБА_9 звернулася із заявою до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області щодо перевірки місцезнаходження ОСОБА_2 , на яку отримала відповідь в.о.начальника Харківського РУП № 2ГУНП в Харківській області В.Кравченка від 26.11.2021, з якої слідує, що встановити та опитати ОСОБА_2 не виявилося можливим, також встановити місце його мешкання не вдалося, за базою ІТО ІПНП серед померлих та безвісти відсутніх він не значиться (а.с.229-230).

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Ст. 58 ЖК УРСР визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле Приміщення.

Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між «наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (ст. 61 ЖК УРСР).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із положеннями ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

При цьому, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У частині третій статті 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Вичерпного переліку поважності причин непроживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно зі статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ЦПК України щодо оцінки доказів.

Доказів, що відповідач відсутній у спірній квартирі та не користується нею без поважних причин, суду не надано.

Суд не приймає до уваги, надані позивачем нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , заяву ОСОБА_9 та відповідь в.о.начальника Харківського РУП № 2ГУНП в Харківській області від 26.11.2021, оскільки вони не є достатніми та беззаперечним доказом для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене та оцінивши усі надані стороною докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві та дотримання розумного балансу інтересів сторін, дійшов висновку, що допустимих доказів того, що відповідач з 2015 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, а також доказів того що він втратив інтерес до житла, позивач, не надав, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи норми ст. 141 ЦПК , оскільки суд відмовив у задоволенні позову, витрати щодо розгляду покладаються на позивача.

Керуючись ст. 9, 61, 64, 71, 72 ЖК України,, ст. ст. 81, 223,258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, ОСОБА_3 , Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа Департамент реєстрації місця проживання Харківської міської ради, місце знаходження: 61003 м.Харків, майдан Павлівський,4, .

Третя особа Харківська міська рада, місце знаходження: 61200 м. Харків, майдан Конституції, 7, Код .

Суддя Л.І.Савченко