Ухвала

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 464/7832/21

провадження № 61-13550ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2023 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів), Четверта Львівська державна нотаріальна контора, про визнання недійсною відмову від права на спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті ЛьвовіЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) (далі - Шевченківський ВДВС у місті Львові Західного МРУ Міністерства юстиції (місто Львів)), Четверта Львівська державна нотаріальна контора, в якому просив:

- визнати недійсною відмову від права на спадщину ОСОБА_1 у зв`язку з фіктивністю;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_3 , на частину квартири;

- скасувати державну реєстрацію права власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Сихівський районний суд міста Львова рішенням від 30 січня 2023 року позов ОСОБА_2 задовольнив.

Визнав недійсним відмову ОСОБА_1 від спадщини, як правочин, у зв`язку з його фіктивністю.

Визнав свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 , видане Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою

10 червня 2021 року, реєстровий номер 3-1248, частково недійсним

в частині права власності на частину квартири

АДРЕСА_1 .

Скасував державну реєстрацію права власності на частину квартири

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 101, номер запису про право власності № 42427512 зареєстровано 10 червня 2021 року державним реєстратором Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г. Я.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Львівський апеляційний суд постановою від 21 серпня 2023 року рішення Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2023 року залишив без змін.

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова

від 30 січня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 21 серпня 2023 року.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскількивона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

З огляду на зміст касаційної скарги, ОСОБА_1 не зазначив ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), а також місце проживання чи перебування інших учасників справи (третіх осіб).

Отже, заявнику необхідно подати до Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), а також місце проживання чи перебування інших учасників справи (третіх осіб), та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Щодо сплати судового збору

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги, мотивуючи його тим, що заявник є малозабезпеченою особою.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу

позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення

від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Посилання заявника в клопотанні про відстрочення сплати судового збору на те, що він не має можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі у зв`язку з малозабезпеченістю, не є беззаперечним і достатнім доказом його скрутного майнового стану та не підтверджує з достовірністю тієї обставини, що він не може сплатити судовий збір, оскільки заявник не надав доказів про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними тощо.

Отже, заявнику необхідно надати належні докази, що можуть бути підставою для перевірки обставин, зазначених у клопотанні про відстрочення сплати судового збору (зокрема, довідку органу фіскальної служби про доходи за попередній календарний 2022 рік).

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на зміст касаційної скарги та судових рішень, у листопаді

2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, пред`явивши

3 немайнові вимоги.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено на 2021 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року - 2 270 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 0,4 = 908 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (908 грн х 3 х 200 % = 5 448 грн).

Отже,ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 5 448 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Суд звертає увагу заявника, що за наявності визначених законом підстав, усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, останній не позбавлений права звернутися до суду касаційної інстанції із іншим клопотанням, обґрунтованим вищевказаними доказами, про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1

про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 30 січня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська