21.09.2023 227/4731/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Корнєєвої В.В.

за участю

секретаря с/з Борисової Ю.В.

позивача ОСОБА_1.

відповідача ОСОБА_2.

представника відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 року позивач ОСОБА_1. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на своє утримання, в зв"язку із продовженням навчання. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідач ОСОБА_2. є його батьком, шлюб між його батьками розірвано 10.11.2003 року, після чого він залишився проживати з матір"ю. Позивач зазначив, що після досягнення 16-ти річного віку він змінив своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Також позивач зазначає, що на час звернення до суду, будучи повнолітньою особою, він продовжує навчання на 1 курсі магістратури 7 групи Інституту прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, форма навчання -денна, за контрактом, вартість навчання становить 38900 грн на рік, окремо сплачує проживання в гуртожитку університету, вартість якого становить 6250 грн на рік. Позивач зазначає, що оскільки навчання відбувається за денною формою навчання, він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, і не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, стипендії він не отримує, оскільки навчається на платній основі, єдиним його доходом є допомога матері, яка, окрім того, що сплачує за його навчання, надає йому посильну матеріальну допомогу, але цього є недостатньо, оскільки її заробітку на всі його витрати, навчання та на його утримання не вистачає. Батько ОСОБА_2. на даний час отримує шахтарську пенсію і регрес щомісячно, та має фінансову спроможність надавати матеріальну допомогу, але батько не надає йому ніякої матеріальної допомоги. Додатково позивач зазначив, що раніше вже звертався до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але в зв"язку із закінченням терміну, на який було призначено аліменти судом- 30.06.2021 року, стягнення аліментів з відповідача було припинено, а виконавче провадження по виконавчому листу №227/5551/18, виданого 15.07.2019 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, Добропільським ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було закінчено. Позивач зазначає, що оскільки продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не бажає надавати йому матеріальну допомогу в зв"язку із продовженням навчання, він вимушений звернутися до суду та просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову(29.11.2021 року) та до закінчення навчання чи до досягнення 30.09.2023 року двадцятитрьохрічного віку, у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою та просив стягнути з відповідача суму аліментів у межах платежу за один місяць.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02.12.2021 року позовну заяву позивача було залишено без руху, а 30.12.2021 року позовну заяву позивача визнано неподаною та повернуто позивачу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1. на ухвалу суду від 30.12.2021 року було задоволено, ухвалу про повернення позовної заяви скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 02.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору мати позивача- ОСОБА_4.

06.04.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовом, оскільки позивач не надає жодного документу, що підтверджує навчання за контрактом з визначенням сум, періоду, що позивач дійсно навчався в період з 2021 р. по теперішній час у навчальному закладі. З наданого платіжного документу про оплату навчання не вбачається за який період навчання оплачена сума, визначена у платіжному документі, і які підстави оплати Національному юридичному університету імені Ярослава Мудрого. Окрім того, в довідці про оплату проживання у гуртожитку містяться відмінності про курс, на якому навчається позивач, тобто, позивач не підтвердив того, що він продовжує навчання, а також того, що він не перебуває в трудових відносинах, додаткових джерел для існування не має, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Позивач стверджує, що відповідач не допомагав йому у період навчання, при цьому, надає довідки про належну сплату відповідачем аліментів за виконавчим документом, виписку по рахунку позивача, згідно з якої вбачається отримання ним аліментів від відповідача, а також постанову про закриття виконавчого провадження в зв'язку з виконанням виконавчого документу, з якої вбачається, що заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має. Якщо раніше відповідач працював та отримував стабільний заробіток, то на теперішній час він є пенсіонером та особою з інвалідністю 3 групи в зв'язку з професійним захворюванням безстроково, має декілька хронічних захворювань та потребує постійного лікування, що підтверджується наданими до суду медичними документами, що, в свою чергу, вимагає значних коштів. Фактично відповідач використовує більш як 50% пенсії на своє лікування, що є надмірним тягарем для відповідача. Представник відповідача просив суд відмовити у задоволення позову в повному обсязі.

15.08.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення на позов, в яких вона просила суд не брати до уваги клопотання позивача про долучення доказів по справі, а саме: копії диплому, копії платіжних документів щодо нібито оплати за гуртожиток та навчання, оскільки дані докази не були направлені відповідачу, як того вимагає цивільно-процесуальний закон. Також представник відповідача зазначила, що позивачем не надано жодного документу, що підтверджує навчання за контрактом з визначенням сум, періоду тощо, а з наданого позивачем до суду платіжного документу про оплату d81yCoppUllcm

навчання не вбачається за який період навчання оплачена сума, визначена у платіжному документі, і які підстави оплати Національному юридичному університету імені Ярослава Мудрого. Таким чином, позивач не підтвердив того, що продовжує

навчання, а також того, що він в трудових відносинах не перебуває, додаткових джерел для існування немає, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька. Копії документів, надані в якості доказів не підтверджують жодну обставину, на яку посилається позивач. Окрім того, фактично майже весь час навчання позивач проживав за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповіддю, яку було отримано на адвокатський запит. Так, згідно відповіді Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, за час навчання позивач в магістратурі з денною формою навчання, фактично в режимі офлайн навчався лише 4 місяці, інший час навчання проводилося в режимі онлайн, що, фактично спростовує твердження позивача про необхідність додаткових витрат на проживання за місцем навчання. Окрім того, позивач стверджує, що відповідач не допомагав йому у період навчання, при цьому, позивач надає довідки про належну сплату відповідачем аліментів за виконавчим документом, виписку по рахунку позивача, згідно з якою вбачається отримання ним аліментів від відповідача, постанову про закриття виконавчого провадження, в зв'язку з виконанням виконавчого документу. Представник відповідача просила суд врахувати, що відповідач належно сплачував аліменти в повному обсязі за рішенням суду, тобто фактично утримував сина. З врахуванням вищевикладеного представник відповідача просила суд визначити розмір аліментів відповідачу на утримання позивача на час навчання у вищому навчальному закладу, а саме з 01.09.2021 року по 28 лютого 2023 року у розмірі 1/16 від розміру всіх видів доходу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, зазначивши, що після розірвання шлюбу між батьками він зі своїм батьком не спілкується, своє прізвище змінив на ОСОБА_1, раніше судовим рішенням стягувалися аліменти з батька на його утримання, але останні аліменти були стягнуті по час навчання його на 4 курсі. На час звернення до суду із цим позовом він дійсно навчався в магістратурі Інституту прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого та на час розгляду справи вже закінчив навчання, отримавши диплом 28.02.2023 року, наразі він працює помічником судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченка А.М.. Також пояснив, що він не зміг поступити на бюджет в магістратуру, так як не набрав достатню кількість балів на іспитах, і тому він вимушений навчатися за контрактом на денній формі навчання, проживав в гуртожитку та сплачував за нього кошти, він дійсно навчався тривалий час дистанційно через локдаун та воєнний стан, і проживав в той час в м.Добропілля, допомога матері та дідуся була для нього єдиним джерелом доходів. Перед тим як звернутися до суду із позовом він до батька з питання надання матеріальної допомоги на час навчання в магістратурі не звертався, оскільки був впевнений в тому, що батько йому в цьому відмовить.

В судовому засіданні 15.08.2023 року представником відповідача головуючому судді було заявлено відвід, оскільки позивач по справі працює в Добропільському міськрайонному суді Донецької області помічником судді Левченка А.М.. Ухвалою суду від 15.08.2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого судді від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання залишено без задоволення. Справу передано до канцелярії суду для виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України. Ухвалою судді Добропільського міськрайнного суду Донецької області Притуляка С.А. від 01.09.2023 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Корнєєвої В.В. відмовлено.

21 вересня 2023 року третя особа - мати позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні суду повідомив, що вони з сином не спілкуються, але всі свої зобов"язання щодо сплати аліментів він виконує, син до нього з проханням про матеріальну допомогу на продовження навчання не звертався, і якби він звернувся, то він добровільно надавав би таку допомогу, натомість позивач звернувся одразу до суду, що його образило. Також відповідач просив врахувати, що він не працює, є пенсіонером та отримує пенсію, а також хворіє на хронічні захворювання, має третю групу інвалідності за професійним захворюванням, в зв"язку із чим отримує регресс, але потребує постійного лікування, і значна частина коштів йде саме на лікування від хронічних хвороб. Відповідач повідомив, що визнає позовні вимоги частково та просить суд стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/16 від розміру всіх видів доходу, починаючи з 01.09.2021 року по 28.02.2023 року, тобто до закінчення навчання.

Представник відповідача ОСОБА_5 також просила суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме у розмірі 1/16 від розміру всіх видів доходу, починаючи з 01.09.2021 року по 28.02.2023 року, оскільки відповідач не може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), так як на теперішній час йому необхідно витрачати великі кошти на придбання ліків для свого лікування та просила врахувати, що майже весь час навчання позивач проживав за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2, тобто не було потреби сплачувати за гуртожиток, і проживаючи вдома під час навчання, навчаючись дистанційно, позивач не ніс додаткових витрат на проживання, харчування, забезпечення процесу навчання за місцем знаходження навчального закладу, при цьому отримуючи матеріальну допомогу з боку матері та дідуся.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2. є батьком позивача ОСОБА_1., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 03.11.2000 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля, відповідний актовий запис №106 від 03.11.2000 року, та копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого 02.11.2016 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 24 від 02.11.2016 року (а.с.70,71).

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між батьками позивача було розірвано 10.11.2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, виданого Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, відповідний актовий запис № 266 від 10.11.2003 року (а.с.72).

З долученої до матеріалів справи копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.02.2019 року, вбачається, що з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. стягнуто аліменти, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2. щомісячно, починаючи з 14.12.2018 р. по 30.06.2021року або до припинення навчання (а.с.86-89). 11.02.2020 року головним державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. аліментів, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 14.12.2018 р. і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1. двадцяти трьох років. 30.08.2021 р. винесено постанову про закриття виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду, заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 74-77).

З копії довідки № 742 від 06.09.2021 року, вбачається що ОСОБА_1. був студентом 1 курсу (магістратура) 7 групи Інституту прокуратури та кримінальної юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Форма навчання денна (а.с. 73).З копії додатку до диплома вбачається, що позивач закінчив навчання 28.02.2023 року (а.с. 132-142).

На підтвердження витрат на навчання та за проживання в гуртожитку позивачем додано копії квитанцій про оплату навчання та оплату проживання в гуртожитку (а.с. 84,85).

Відповідно до копії листа, наданого на адвокатський запит, Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого, ОСОБА_1 (дата народження 30.09.2000 р.) дійсно навчався у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого. З 01.09.2021 р. по 28.02.2023 р. ОСОБА_1. був студентом магістратури факультету прокуратури, денна форма навчання. Наказом ректора від 27.08.2021 р. № 570-С було розпочато навчальний процес в аудиторному форматі. Наказом ректора від 22.10.2021 р. № 751-С було запроваджено навчання онлайн з 25.10.2021 р. Наказом ректора від 20.12.2021 р. № 870-С було вирішено провести семестровий контроль в аудиторному форматі з 10.01.2022 р. по 30.01.2022 р. Наказом ректора від 26.01.2022 р. № 47-С було розпочато навчальний процес у «змішаному» форматі (лекції - дистанційно, практичні, лабораторні, семінарські заняття - в аудиторному форматі). Наказом в.о. ректора від 25.02.2022 р. № 148-С було оголошено канікули з 28.02.2022 р. по 13.03.2022 р. Наказом в.о. ректора від 10.03.2022 р. № 153-С канікули було подовжено до 03.04.2022 р. Наказом в.о. ректора від 28.03.2022 р. № 156-С навчання було переведено на дистанційний формат (а.с. 156). Позивач в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в довідках навчального закладу.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач більшість часу навчання в магістратурі проходив навчання в дистанційній формі, при цьому позивач проживав за постійним місцем свого проживання в м.Добропілля Донецької області.

Як зазначив позивач єдиним джерелом існування його під час навчання в магістратурі була допомога матері та дідуся, інших доходів він не отримував. Позивачем до матеріалів справи долучено відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 01.03.2023 року щодо отриманих доходів матір"ю ОСОБА_4. , з якого вбачається, що мати позивача отримує стабільну заробітну плату в високому розмірі (а.с. 78-83).

В судовому засіданні досліджувалася наявність можливості відповідача надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення відповідач ОСОБА_2. є пенсіонером за віком (а.с. 117). З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 851747, вбачається що при первинному огляді ОСОБА_2. з 26.10.2020 р. встановлено третю групу інвалідності, проф. захворювання безстроково (а.с. 118, 119). На підтвердження стану свого здоров'я відповідачем було надано до суду копію картки хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома, копії протоколу засідання ВКК від 06.12.2021 р., товарні чеки щодо придбання лікарських препаратів, з яких вбачається, що відповідач дійсно витрачає значні кошти на своє лікування від наявного у нього хронічного захворювання (а.с. 103-116). Згідно матеріалів справи відповідач ОСОБА_2. перебуває на обліку в пенсійному фонді та отримує пенсію, він також отримує страхові виплати в зв"язку із встановленням професійного захворювання та третьої групи інвалідності згідно рішення МСЕК від 04.11.2020 року. Тобто, з матеріалів справи вбачається, що відповідач має дохід та можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, але має постійні великі витрати, пов"язані зі станом свого здоров"я.

Як вбачається із відзиву відповідача та його пояснень в судовому засідані відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 1/16 частини його доходів. Позивач заперечував проти запропонованого відповідачем розміру стягнення аліментів на його користь.

Частиною другою статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-хроків за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, які потрібно стягнути з відповідача на користь позивача на період продовження навчання в магістратурі, суд виходить з того, що позивач навчався дистанційно спочатку через коронавірус, а потім у зв'язку з війною, а тому, проживаючи в м.Добропілля Донецької області, тобто за місцем свого постійного проживання, мав всі звичні, необхідні умови для проживання та продовження навчання в магістратурі в дистанційному режимі, і у нього не було потреби застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя в іншому місті за місцем знаходження навчального закладу (м.Харків) і нести, в зв"язку із цим, додаткові витрати. Позивачем, окрім квитанцій про оплату за навчання та проживання в гуртожитку, до суду не надано інших доказів на підтвердження понесених витрат в зв"язку із продовженням навчання ( підручники, навчальні посібники, канцелярське приладдя, комп"ютерної техніки тощо). Окрім того, слід зазначити, що позивач, будучи повнолітньою особою, маючи в розпорядженні диплом бакалавра зі спеціальності "право", мав можливість працевлаштуватися та заробляти на своє утримання в вільний від дістанційного навчання час.

Враховуючи вищезазначене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, в розмірі 1/16 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, і вважає, що визначений судом розмір аліментів, з врахуванням отримання позивачем матеріальної допомоги як від матері, як і від дідуся, є достатнім для забезпечення позивачу нормального рівня існування під навчання в магістратурі.

Слід звернути увагу на те, що через обставини, вказані в описовій частині цього рішення, розгляд справи проводиться вже після закінчення навчання позивачем в магістратурі та отримання диплому 28.02.2023 року. На теперішній час позивач закінчив навчання та офіційно працевлаштувався на посаду помічника судді, отримує високу стабільну заробітну плату. Позивачем та третьою особою не надано до суду доказів на підтвердження наявності боргових зобов"язань позивача або його матері, які б виникли в зв"язку із продовженням навчання позивачем в магістратурі, та які б слідувало б погасити перед іншими особами.

Стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини за своєю правовою природою відрізняється від стягнення аліментів на неповнолітню дитину та має свої обмеження, оскільки право на утримання повнолітньої дитини невід`ємно пов`язано із навчанням, і тому такі обставини, як закінчення навчання , виключення з навчального закладу, автоматично припиняють це право, і вимога позивача щодо стягнення аліментів на навчання до досягнення ним 23 річного віку не може бути задоволена, а обмежується лише часом його навчання, який підтверджений відповідними доказами, тобто до закінчення навчання, тобто до 28.02.2023 року, що підверджується наявною в матеріалах справи копії диплому(а.с. 129).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.,іпн.НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн.НОМЕР_5, аліменти на його утримання на час продовження навчання з 29.11.2021 року до 28.02.2023 року (включно) в розмірі 1/16 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 21 вересня 2023 року, повний текст рішення суду виготовлено 25 вересня 2023 року.

Суддя В.В. Корнєєваd81yCoppUllcm

21.09.2023