Ухвала

Іменем України

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 555/1381/18

провадження № 61-13817ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2019 року у вказаній справі затверджено мирову угоду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 06 червня 2023 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання заявник посилався на допущені судом першої інстанції процесуальні недоліки розгляду справи, про які йому стало відомо пізніше в силу об'єктивних причин, а також на виникнення обставин непереборної сили, якими він вважав карантинні обмеження.

Ухвалою судді Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням виключних підстав для поновлення строку та наданням відповідних доказів, оскільки вказані ОСОБА_1 підстави пропуску такого строку визнані судом неповажними.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідно до положень статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу заявник обґрунтовує тим, що глава 1 розділу VЦПК України «Перегляд судових рішень» не містить норм про виключні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим він не може їх зазначити. Заявник вважає, що така завідомо невиконувана вимога ухвали Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2023 року стала неправомірним обмеженням його права на доступ до суду.

Також ОСОБА_1 вказує, що суддя Рівненського апеляційного суду в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху необґрунтовано та формально здійснила оцінку його посилання на те, що про порушення своїх прав він дізнався з листа ТОВ «Землемір» від 19 серпня 2021 року № 11.

Крім того, на думку заявника, судом апеляційної інстанції необґрунтовано не було враховано обставину дії карантинних обмежень на території України, як обставину непереборної сили, що стала причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2019 року подана лише 06 червня 2023 року, тобто після спливу чотирьох років з моменту проголошення цієї ухвали.

Також апеляційний суд встановив, що сторони в цій справі були присутні в судовому засіданні 27 травня 2019 року, оскільки згідно з текстом ухвали Березнівського районного суду Рівненської області від 27 травня 2019 року в судовому засіданні сторони надали текст мирової угоди від 24 квітня 2019 року, підписану ними заяву про затвердження мирової угоди та просили визнати цю мирову угоду.

На виконання вимог ухвали судді Рівненського апеляційного суду від 18 липня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху заявником 07 серпня 2023 року подано заяву, яка мотивована тими ж підставами, що і при первісному зверненні з апеляційною скаргою, а саме, дією карантину на території України, яким апеляційним судом вже була надана оцінка. Інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 наведено не було.

Встановивши, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження, випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, заявником не наведено, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності та зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ нерухомого майна відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко