Провадження № 2/127/3477/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря: Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи позовну заяву тим, що 20.09.2019 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/17382/19 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.06.2019 року.

Позивач зазначає, що призначеного судом розміру аліментів на даний час є не достатньо, коштів не вистачає на належне матеріальне забезпечення дитини. Основною підставою звернення до суду з цим позовом є зміни у сімейному та матеріальному становищі відповідача, які зумовили саме значне покращення майнової ситуації відповідача в порівнянні з станом на прийняття рішення суду у справі №127/17382/19. Так, останній вже не сплачує аліменти на свого сина ОСОБА_4 , у зв`язку з досягненням ним повноліття. Таким чином, на утриманні ОСОБА_2 наразі перебуває лише одна дитина ОСОБА_3 . Крім того, відповідач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та отримує постійний стабільний високий дохід, а також має на праві власності квартиру у м. Хмільник. Станом на жовтень 2019 року відповідач мав дохід 6565,00 грн., а в період з жовтня 2022 року його дохід становить близько 100000,00 грн. Тобто, наразі матеріальне становище відповідача значно покращилось. Враховуючи викладене вище, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила змінити (збільшити) розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 в частці від усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 з 1/6 на 1/4, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, проте у відповіді на відзив просила провести судове засідання за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, ОСОБА_2 було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач з обставинами викладеними його колишньою дружиною не погоджується, оскільки нею повідомлено суду відомості, які не відповідають дійсності у повній мірі. 03.06.2023 року ним укладено шлюб з ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_6 . Тому доводи, що в нього покращився майновий стан не відповідають дійсності. Наразі він утримує свою малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Також на його утриманні перебуває його матір ОСОБА_7 , у якої інвалідність ІІ групи. Позивач не надала суду доказів, що він має заробітну плату у розмірі 100000,00 грн. У військових заробітна плата складається з окладу, який становить біля 4500,00 грн. та надбавок та може досягати до 100000,00 грн. Щодо розрахунку боргу 121588,25 грн., проведеного головним державним виконавцем, то він не відповідає дійсності виходячи з простих обрахунків квитанцій, які є підтвердженням оплати ним суми в більшому розмірі, ніж було встановлено судом. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивачем було подано відповідь на відзив, згідно з яким вона не погоджується з міркуваннями та аргументами відповідача, оскільки нею на підтвердження проходження ОСОБА_2 військової служби долучено до позовної заяви копію листа №22.28-29/34496 від 19.08.2023 року та розрахунок заборгованості аліментів, видані компетентним органом з виконання судових рішень. Щодо твердження про відсутність заборгованості і неправильного розрахунку сум аліментів, то відповідачем не оскаржувались дії/бездіяльність/рішення державного виконавця, відсутнє будь-яке рішення суду, якими було б встановлено факт неправомірності дій державного виконавця. Також відповідачем не було долучено до відзиву доказів, які б свідчили про інше місце його роботи чи інший розмір доходу. Позивач зазначила, що ОСОБА_2 не надано доказів утримання ним дружини та нещодавно народженої доньки. З долучених відповідачем доказів, не можливо встановити, що особа, яка вказана в довідці МСЕК, не те що перебуває на утриманні відповідача, а взагалі має до нього якесь відношення, зокрема, є матір`ю. Просила прийняти до розгляду дану відповідь на відзив, долучити її до матеріалів справи та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2019 року у справі №127/17382/19, яке набрало законної сили, було стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 21.06.2019 року (а.с. 9-10). Визначаючи розмір аліментів, у вказаному рішенні суду, судом було враховано, що на утриманні відповідача перебуває ще син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд звертає увагу, що наразі сину відповідача від попереднього шлюбу виповнилось 21 рік, тому аліменти ОСОБА_2 на його утримання більше не сплачує.

У відповіді Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 19.08.2023 року вказано про розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №127/17382/19, а також, що боржник проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Гайсин. 19.08.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, в якій вказано розмір заборгованості яка, згідно з відповідю ДПС станом на 01.04.2023 року, складала 121588,25 грн. (а.с. 11-12).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №60565413 за період з 01.11.2019 року по 01.07.2023 року за виконавчим листом №127/17382/19 рахується борг станом на 01.04.2023 року в розмірі 121588,25 грн. (а.с. 13-14). Слід зазначити, що вказаний розрахунок не відображає розмір доходу відповідача на час звернення до суду з цим позовом 04.09.2023 року, тобто не підтверджує зміни матеріального стану платника аліментів.

З приводу відомостей про перебування у власності відповідача квартири ОСОБА_2 , то суд звертає увагу, що квартира була придбана в 2013 році, тобто задовго до ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на дитину (2019 рік), тому не є підтвердженням нещодавньої зміни матеріального стану платника аліментів.

Разом з тим, з матеріалів долучених до відзиву на позов, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 03.06.2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 уХмільницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про що складено актовий запис №109 (а.с. 56). Також в період шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 57). Тобто, на час розгляду справи дитині виповнилося лише шість місяців, в зв`язку з чим дружина відповідача не може працювати, так як доглядає за дитиною, тому також потребує матеріального утримання. В зв`язку з цим, на утриманні відповідача наразі перебуває дитина та дружина.

Щодо посилання відповідача про перебування на його утримані матері, то допомога батькам-пенсіонерам не є підставою для звільнення від сплати аліментів, оскільки мати позивача забезпечена соціальними виплатами.

Суд не приймає до уваги надані відповідачем квитанції про сплату ним аліментів, оскільки вони не стосуються предмета спору. При цьому, суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 заперечує суму заборгованості зі сплати аліментів та наводить свій розрахунок, тобто ним фактично оспорюється сума боргу, що не є предметом розгляду в цій справі.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом цієї норми зміна способу стягнення аліментів не передбачає жодних умов, лише подання позову одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дитини, за недоведеністю обставин про поліпшення матеріального стану відповідача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-3, 27 Конвенції ООН «Про права дитини», ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 01.12.2023 року.

Суддя: