Справа № 368/995/23
Рішення

Іменем України

"21" вересня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченко В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив :

Позивач звернулась до суду та просила визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Мотивувала позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після ОСОБА_4 залишилось спадкове майно до якого входить 1/3 частина земельної ділянки площею 2,7554 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :05:002:0015.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_4 заповіт на свою спадщину, в тому числі і вищезазначену частину земельної ділянки, не залишив.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Після смерті ОСОБА_4 не залишилось спадкоємців першої черги, натомість залишились спадкоємці другої черги, а саме сестра ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 , тобто Позивач та Відповідачі. Інших спадкоємців за законом першої черги після ОСОБА_4 не залишилось.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не склав заповіт, Позивач як спадкоємець за законом другої черги може успадкувати спадщину свого брата ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймали спадщину свого брата ОСОБА_4 та не подавали заяви до нотаріуса, а також не заперечують проти прийняття спадщини брата лише Позивачем.

Позивач також у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 .

На даний час звернувшись до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус пояснив Позивачу, що нею пропущений строк на прийняття спадщини ОСОБА_4 , про що нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальних дій.

У зв`язку з тим, що Позивачем було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , нотаріус відмовив Позивачу у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Причини пропуску Позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні:

- Позивач ще до смерті ОСОБА_4 здійснювала його постійний догляд, а після смерті ОСОБА_4 змушена була здійснювати догляд за дітьми своєї дочки, яка працювала. Крім того, Позивач вважала, що якщо вона постійно проживала із ОСОБА_4 до його смерті, то вона автоматично прийняла спадщину у зв`язку із спільним проживанням. Проте, нотаріусом було роз`яснено, що ОСОБА_4 та Позивач були зареєстровані за різними адресами, тому вона не могла автоматично прийняти спадщину свого брата та пропустила строк на її прийняття. Нотаріус Позивачу роз`яснив, що вона мала звернутись із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 протягом шести місяців після його смерті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задоволити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали повністю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після ОСОБА_4 залишилось спадкове майно до якого входить 1/3 частина земельної ділянки площею 2,7554 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер :05:002:0015.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_4 заповіт на свою спадщину, в тому числі і вищезазначену частину земельної ділянки, не залишив.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Після смерті ОСОБА_4 не залишилось спадкоємців першої черги, натомість залишились спадкоємці другої черги, а саме сестра ОСОБА_1 , сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 , тобто Позивач та Відповідачі. Інших спадкоємців за законом першої черги після ОСОБА_4 не залишилось.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не склав заповіт, Позивач як спадкоємець за законом другої черги може успадкувати спадщину свого брата ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймали спадщину свого брата ОСОБА_4 та не подавали заяви до нотаріуса, а також не заперечують проти прийняття спадщини брата лише Позивачем.

Позивач також у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 .

На даний час звернувшись до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус пояснив Позивачу, що нею пропущений строк на прийняття спадщини ОСОБА_4 , про що нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальних дій.

У зв`язку з тим, що Позивачем було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , нотаріус відмовив Позивачу у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Причини пропуску Позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини є поважними, так як Позивач вважала, що якщо вона постійно проживала із ОСОБА_4 до його смерті, то вона автоматично прийняла спадщину у зв`язку із спільним проживанням.

Нотаріусом було роз`яснено, що ОСОБА_4 та Позивач були зареєстровані за різними адресами, тому вона не могла автоматично прийняти спадщину свого брата та пропустила строк на її прийняття. Нотаріус Позивачу роз`яснив, що вона мала звернутись із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 протягом шести місяців після його смерті.

Необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17).

А тому, враховуючи вище зазначене слід задоволити позов та визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Керуючись ч.1 ст. 1223, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» , 174 - 175, 315 - 319 ЦПК України,- суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Рішення набуває законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду. Повний текст рішення складено 02.10.2023 року.

Суддя: В.І. Кириченко