УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2023 року

м. Харків

Справа № 638/11594/23

Провадження № 2-з/638/104/23

Дзержинський районний суд м.Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши заяву Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського тнотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, про скасування рішення про реєстрацію змін до права власності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності, скасування декларації, звільнення земельної ділянки,

установив:

06 вересня 2023 року через систему «Електронний суд» Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського тнотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, про скасування рішення про реєстрацію змін до права власності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності, скасування декларації, звільнення земельної ділянки.

Харківською міською радою разом із позовною заявою також подана заява про забезпечення позову у вищевказаній справі.

Заява мотивована тим, що 26 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчужили квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 100,3 кв.м., уклавши договір купівлі-продажу № 4907 від 23 грудня 2019 року з ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Хаславською К.В.

Відтак, ОСОБА_3 стала власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 100,3 кв.м. і в подальшому, задля реконструкції спірного об`єкту нерухомості, виступила замовником робіт. В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Портал Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (www.e-construction.gov/ua) наявна інформація стосовно документів дозвільного характеру та документів декларативного характеру щодо об`єкта будівництва "Реконструкція квартири АДРЕСА_1 ", а саме - повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ХК 75 від 29 січня 2020 року та декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 47 від 19 березня 2020 року (замовник ОСОБА_3 ).

Так, ОСОБА_3 звернулась до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з повідомленням про початок виконання будівельних робіт 29 січня 2020 року, тобто фактично вже після того, як була зроблена прибудова та після внесення відомостей до Реєстру.

Водночас, будь-яких дій, направлених на оформлення права власності або користування земельною ділянкою під спірною прибудовою ні ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не вчиняли.

Отже, ОСОБА_3 здійснила самочинну прибудову, збільшивши площу об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , зайнявши при цьому земельну ділянку без отримання від власника згоди на її забудову та внесла в повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ХК 75 від 29 січня 2020 року та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 47 від 19 березня 2020 року недостовірні дані щодо земельної ділянки та необхідності отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Разом із тим, позивач зазначає, що заборона відчуження квартири є видом забезпечення позову передбаченим статтею 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття такого заходу не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на обмеження права відповідача на відчуження нерухомого майна, проте не позбавляє відповідача права користування та володіння ним, носить тимчасовий характер та не порушує права інших осіб.

У зв`язку із чим, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження відносно квартири АДРЕСА_1 , а також заборони вчинення певних реєстраційних дій відносно квартири.

Враховуючи, що такий вид забезпечення позову як заборона відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , не впливає на майновий стан відповідача, не забороняє йому володіти та використовувати нерухоме майно у власних цілях та не впливає на його немайнові права та обов`язки як громадянина, а сам відповідач не понесе жодних втрати та збитків у разі застосування заходів забезпечення позову, тому у даному випадку застосовувати зустрічне забезпечення немає необхідності

Матеріали справи передані у провадження судді Яковлевої В.М. 07 вересня 2023 року.

З 16 год. 15 хв. 07 вересня 2023 року до 11 год. 15 хв. 11 вересня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М. перебувала у нарадчій кімнаті.

Дослідивши матеріали заяви, суд доходить таких висновків.

Відповідно до статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно частини першої статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на необхідність забезпечення основного завдання правосуддя ефективного поновлення в правах. Так, в пункті 9 рішення від 30 січня 2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 Конституційний Суд України зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення об`єму заявлених вимог, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи, 06 вересня 2023 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державний реєстратор - приватний нотаріус Харківського міського тнотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, про скасування рішення про реєстрацію змін до права власності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності, скасування декларації, звільнення земельної ділянки.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири та заборони проводити будь-які реєстраційні дії відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 341882539 від 07 серпня 2023 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Враховуючи наведені обставини та вимоги законодавства, суд доходить висновку, що предмет позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

При цьому таке забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін та, водночас, не позбавляє відповідача права користування та володіння ним, носить тимчасовий характері, не порушує права інших осіб.

Водночас невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в майбутньому виконання рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву Харківської міської ради про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти певні дії, а саме, відчуження, дарування, продажу, застави, щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна , до закінчення розгляду справи по суті та набрання остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2023 року.

Суддя В.М.Яковлева