Номер провадження № 2/521/5348/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 серпня 2023 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Мельник Л.В.,

УСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку статті 14, пункту 15 розділу ХІІІ ЦПК України надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Мельник Л.В.

Як встановлює частина 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на зміст даної норми звернення особи до суду повинне відповідати певним вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема статтями 95, 175, 177 ЦПК України.

Суддя, дослідивши матеріали позовної заяви доходить висновку про залишення її без руху.

Так, відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно ч. 1ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорія справ.

З урахуванням викладеного на позови спадкоємців поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна (лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2012 № 6-47/0/9-12).

Крім того, пункт 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснює, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові Великої палати від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

Відтак, оскільки заявлений позов стосується питання визнання права власності шодо двох житлових будинків з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом, то цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, встановленими ст. 30 ЦПК України.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання визначено Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно положень вказаного Закону, документом, що містить висновки про вартість майна, є звіт про оцінку майна. Визначення оціночної вартості здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які мають сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за напрямом та спеціалізацією, що відповідають об`єкту оцінки.

Проте, в даному випадку з наданого позову та його вимог, суд не має можливості визначити його підсудність та відкрити провадження у справі, так як заява не містить відомостей щодо оцінки майна станом на час подання позову, що є необхідним у даній категорії спору.

Відповідно до п. 2 ч.1ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Позивачем зазначено ціну позову у розмірі 378 734, 00 гривень, однак суд позбавлений можливості перевірити чи відповідає вона фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року складає 2684 гривні.

Згідно квитанцій № ПН95055С1 та П ПН95057С1 від 28 серпня 2023 року, які міститься в матеріалах справи позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю майна, та сплатити (доплатити) відповідний судовий збір.

Згідно з частинами 1, 5 статті 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому як регламентують частини 1, 5 статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Водночас учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позивачем до позовної заяви додані фотокопії документів, з яких неможливо зрозуміти, копії яких саме документів долучив позивач, оскільки вони є низької якості, мають нечитабельний текст, «розмиті» графи, та частина тексту є закритою, що позбавляє суд можливості дійти висновку, що позивачем виконано вимоги статті 177 ЦПК України та до позову долучено всі наявні у нього докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як встановлює стаття 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з параграфом 22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine», заява №23436/03), право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. «Голдер проти Сполученого Короліства» («Golder v. the United Kingdom», рішення від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. «Guеrin v. France» («Герин проти Франції», рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

Як встановлюють частини 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене суддя вбачає, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст. 5, 19, 175, 177, 185, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, треті особи , Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Мельник Л.В. залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків впродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: І.В. Плавич