ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/942/23
Номер провадження №2-678-288/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.23 смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Козка Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду смт Летичів, у відсутність учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, за наявними у справі матеріалами, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», треті особи: державний виконавець Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Серга Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 13 липня 2023 року до суду надійшла позовна заява в якій ОСОБА_1 просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №8363 від 18 лютого 2021 року, виданий приватним нотаріусом Остапенко Є.М. на підставі якого постановою державного виконавця Сергою Н.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 від 03 червня 2021 року.

За змістом позовної заяви позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

2. 24 липня 2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.

27 липня 2023 року до суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо відмови у врегулюванні спору за участю судді за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» у якій зазначає, що відмовляється від врегулювання спору і не бажає сплачувати для Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» будь-які кошти, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

3. 25 липня 2023 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» подано суду клопотання про врегулювання спору за участю судді у якому для позивача ОСОБА_1 роз`яснено умови щодо вирішення спору в мировому порядку за умов взаємних поступок у строк до 27 липня 2023 року.

25 липня 2023 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» подано суду заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

4. 12 вересня 2023 року третя особа - представник Летичівського відділу Державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Ковальчук Ю.Ю. згідно заяви надав суду копії матеріалів виконавчого провадження та просив розгляд справи проводити у їх відсутність, при вирішені справи покладається на розсуд суду.

5. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав пояснень щодо позовної заяви і не надав копії документів на підставі яких здійснено виконавчий напис.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

6. Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

7. Як зазначено у п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи.

У ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду (ч. 1). Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ч. 2).

Як зазначено у ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ч. 1). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (ч. 1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ч. 2).

В силу ч. 1 ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

8. Згідно підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У відповідності до підпункту 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

У підпункті 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік).

Як зазначено у підпункті 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Відповідно до підпункту 5.1 пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

9. Згідно п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

10. У п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

11. Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа №6-887цс17), Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 березня 2019 року (справа №137/1666/16-ц), від 02 липня 2019 року (справа №916/3006/17), від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц) зазначили наступне.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

12. Верховний Суд у постанові від 27 серпня 2020 року (справа № 554/6777/17) вказав, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

13. У постанові від 13 жовтня 2021 року Верховний Суд у цій же справі (справа №554/6777/17) вказав, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

14. Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2019 року (справа №357/12818/17) вказав, що неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

15. 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №8363, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121ФК від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25 січня 2021 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» на підставі договору факторингу №13062019 від 13 червня 2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором № від 15 травня 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», стягнути з ОСОБА_1 за період з 12 червня 2019 року по 18 лютого 2021 року включно суму у розмірі: 1999,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6124,99 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією; 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8174,95 грн.

Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення.

16. 03 червня 2021 року постановою державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Серги Н.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого напису №8363, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» (стягувач) заборгованості у розмірі 8174,95 грн., а саме: 1999,96 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6124,99 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 50,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису на користь ТОВ «Фінпром маркет.

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

17. Згідно виконавчого напису такий вчинено на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині.

18. У зв`язку з тим, що постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконною та нечинною, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

19. Приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису від 18 лютого 2021 року діяв на підставі пункту Переліку, який був нечинним, тому законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису не було.

20. Приватний нотаріус Остапенко Є.М., Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» не надали суду доказів, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» і ОСОБА_1 кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально.

Подання стягувачем нотаріусу не нотаріально засвідченого договору є незаконним.

21. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від фінансової установи або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Ні відповідач, ні третя особа (приватний нотаріус) не надали суду доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису позивач (боржник) мала безспірну заборгованість перед стягувачем саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі.

22. Відповідач не надав суду доказів, які підтверджують, що позивачу направлялося повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, повідомлення про заміну кредитора в результаті переуступки права вимоги, повідомлення про початок процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса.

23. Зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

24. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог.

25. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

25 липня 2023 року у поданій суду заяві представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення, таке визнання позовних вимог є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

26. У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі.

VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

27. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

14 липня 2023 року в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі №743/1481/21, погодився з доводами позивача, що вона звільнена від сплати судового збору.

У зв`язку із тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнена від сплати судових витрат, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позивачем до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховує доводи відповідача у заяві від 25 липня 2023 року, що позовні вимоги відповідач визнав до початку розгляду справи по суті, тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути 50 відсотків судового збору.

VІІІ. ЩОДО ЗАХОДІВ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

28. 14 липня 2023 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №8363, виданого 18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Остапенко Є.М. (виконавче провадження НОМЕР_4, відкрите постановою державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Серги Н.В. від 03 червня 2021 року).

Відповідно до ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8).

На час ухвалення судом рішення у даній справі до суду не надходили вмотивовані клопотання учасників справи про скасування заходів забезпечення позову.

Судом ухвалюється рішення про задоволення позову, однак рішення суду набирає законної сили у визначений процесуальним законом строк, тому вжиті судом заходи забезпечення позову продовжують діяти відповідно до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

ІХ. ЩОДО ВРЕГУЛЮВАННЯ СПОРУ ЗА УЧАСТЮ СУДДІ

29. 25 липня 2023 року у заяві представник відповідача запропонував врегулювати спір за участю судді, однак строк такого врегулювання визначено 27 липня 2023 року.

27 липня 2023 року у заяві позивач категорично відмовилась від врегулювання спору за участю судді.

Законодавець у ст.ст. 201-205 ЦПК України визначив процедуру врегулювання спору за участю судді, водночас таке врегулювання є можливим лише за згодою сторін.

Враховуючи те, що позивач заперечувала проти врегулювання спору за участю судді, суд продовжив судовий розгляд справи без застосування вказаної процедури.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 42-43, 49, 76-83, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 351-355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №8363 від 18 лютого 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем на підставі якого постановою державного виконавця Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Серги Наталії Володимирівни відкрито виконавче провадження НОМЕР_4 від 03 червня 2021 року.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь держави судовий збір (в розмірі 50%): за подання позовної заяви - 536,80 грн., за подання заяви про забезпечення позову - 268,40 грн., а всього 805,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Буцни Летичівського району Хмельницької області, зареєстрована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , тел. ( НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

ВІДПОВІДАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», місцезнаходження: вул. М. Стельмаха, 9А, офіс 204, м. Ірпінь Київської області, поштовий індекс 08205, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 43311346, тел. НОМЕР_5, електронна адреса:

ТРЕТІ ОСОБИ:

1. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ, поштовий індекс 01001, тел. НОМЕР_6, інші засоби зв`язку невідомі.

2. Державний виконавець Летичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Серга Наталія Володимирівна, вул. 50-річчя Жовтня, 16 смт Летичів Хмельницької області, поштовий індекс 31500, тел. НОМЕР_7, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя І.Б. Ходоровський