ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/781/23 Справа № 428/9548/21 Суддя у 1-й інстанції - Кордюкова Ж.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Сотнікова А.І.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Гамов Владислав Володимирович на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 лютого 2022 року, постановлену суддею Кордюковою Ж.І. у м.Сєвєродонецьк Луганської області, повний текст судового рішення складено 02.02.2022 року,

УСТАНОВИВ

06.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що 08.03.2019 в м. Сєвєродонецьку з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний йому автомобіль «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

16.12.2020 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено рішення, згідно з яким його позовні вимоги до ОСОБА_2 були задоволені в повному обсязі, стягнуто на його користь матеріальну шкоду в сумі 54 036,53 грн., моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та судові витрати в сумі 1968,40 грн, у стягненні витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. було відмовлено.

21.05.2021 постановою Луганського апеляційного суду зазначене рішення було залишене без змін.

Після отримання рішення суду апеляційної інстанції він сплатив адвокату за надану професійну правничу допомогу 15 000 грн.

В період з 08.03.2019 по 21.05.2021 відповідач йому збитки не відшкодовував, а тому має сплатити 3% річних та інфляційні втрати на суму матеріальних збитків, що становить 7 286,18 грн.

Крім того, він поніс витрати з оплати послуг стоянки, на якій знаходився пошкоджений автомобіль, що загалом склало 9 300 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу у цій справі складають 15 000 грн.

Розмір матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем, становить 16 586,18 грн.

Просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в сумі 16 586,18 грн. та судові витрати в сумі 30 908 грн., з яких 30 000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, 908 грн. - судовий збір.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 лютого 2022 року закрито провадження у цивільній справі №428/9548/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі №428/13186/19 в сумі 15 000 грн. та матеріальної шкоди в сумі 9 300 грн., яка складається з вартості послуг стоянки.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В апеляційній скарзі, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гамов В.В., посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції просить її скасувати та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, скаржник зазначає, що у даній справі матеріальний збиток, понесений Позивачем, хоча і виник внаслідок ДТП, однак не завданий джерелом підвищеної небезпеки, а є похідним додатковим збитком, пов`язаним із зберіганням автомобіля Позивача, сума якого становить 9 300 грн., що підтверджується відповідними документами. Наголошує на тому, що у справі №428/13186/19 в якості третьої особи до участі у справі було залучено Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», в цій справі не має жодних третіх сторін, а отже склад сторін не є тотожнім. Зауважує, що задля надання правової допомоги в рамках цивільної справи №428/13186/19, Позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката Гамова В.В., з яким 25.11.2019 було укладено угоду про надання правової допомоги. За умовами угоди сплата за надані юридичні послуги складалася у сумі 15 000 грн., які Позивач повинен був сплатити адвокату до кінця календарного року, в якому буде прийнято рішення по справі в апеляційній інстанції.

Вказує, що 21.05.2021 Луганським апеляційним судом було ухвалено постанову, після чого Позивачем було повністю сплачено рахунок за професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., таким чином Позивач не мав можливості підтвердити понесені витрати на правничу допомогу у справі №428/13186/19, тому і звернувся з вимогами щодо понесених матеріальних збитків на оплату послуг адвоката в окремому провадженні.

Представник позивача наголошує на тому, що підстави позову у справі №428/13186/19 та у цій справі не є ідентичними, оскільки спір між сторонами у справах виник з різних підстав, тому висновки Сєвєродонецького міського суду Луганської області про закриття провадження у справі є помилковими.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

02.10.2023 на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду від відповідача ОСОБА_2 , повторно надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі, у зв`язку з тим, що він проходить військову службу по контракту у військовій частині НОМЕР_2 Збройних сил України з 24.02.2023 по теперішній час та бере безпосередню участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, відсічі збройної агресії РФ, яке вже було вирішено ухвалою суду апеляційної інстанції від 13 вересня 2023 року. В задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з огляду на таке.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема, щодо стягнення витрат в сумі 15 000 грн. на правову допомогу по справі №428/13186/19 та матеріальної шкоди, яка була спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08.03.2019 з вини відповідача ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та погоджується з доводами сторони позивача, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що в провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходилась цивільна справа №428/13186/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.

З матеріалів цивільної справи №428/9548/21 та з копії рішення від 16.12.2020 по справі №428/13186/19 видно, що Позивач просить відшкодувати матеріальну шкоду (вартість послуг стоянки в сумі 9 300 грн.), яка була спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.03.2019 з вини відповідача, та частину витрат на професійну правничу допомогу по справі №428/13186/19 в сумі 15 000 грн., по яким судом було ухвалене рішення.

Так, рішенням від 16.12.2020 по справі №428/13186/19 через відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд відмовив у задоволенні вимог про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

При цьому, зазначеним рішенням від 16.12.2020 заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі та на його користь з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто матеріальну шкоду в сумі 54 036,53 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та 1968,40 грн. судових витрат, понесених Позивачем під час розгляду справи.

Нормами п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами .

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстав позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Так, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.12.2020 у справі №428/13186/19 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 08.03.2019 року в м.Сєвєродонецьку з вини водія ОСОБА_2 та в результаті якої належний Позивачу автомобіль «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Вина водія ОСОБА_2 встановлена постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.04.2019 року по справі №428/3436/19.

Згідно з експертним автотоварознавчим дослідженням від 30.09.2019 року №35/1 вартість матеріальних збитків, які спричинено власнику автомобіля «Renault Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 153036,53 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СК АТ «ПРОСТО-страхування», страховий поліс від 17.04.2018 року №8317866, франшиза становить 1000 грн.

Страхувальник за його зверненням з урахуванням лімітів виплатив йому 99000 грн. страхового відшкодування.

За відрахуванням страхового відшкодування розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача становить 54036,53 грн.

Просив суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в сумі 54 036,53 грн., моральну шкоду в сумі 20 000 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1 200 грн., витрати на правову допомогу в сумі 15 000 грн. та судовий збір в сумі 2 870,40 грн.

Розглянувши 16 грудня 2020 року справу №428/13186/19 Сєвєродонецький міський суд Луганської області задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 54 036, 53 грн. моральну шкоду в сумі 20 000 грн. та судові витрати в сумі 1968,40 грн. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. суд відмовив через відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат.

У справі, що переглядається Позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 16 586,18 грн. заподіяну йому діями Відповідача внаслідок ДТП, яка мала місце 08.03.2019, яка складається з інфляційних втрат та 3% річних в сумі 7 286,18 грн. та витрат по оплаті послуг стоянки в розмірі 9 300 грн., а також просив стягнути судові витрати по справі в сумі 30 908 грн., з яких 30 000 грн. витрати на правничу допомогу, 908 грн. судовий збір. При цьому, витрати на правничу допомогу по цій справі становлять 15 000 грн. та 15 000 грн. витрати на правничу допомогу понесені у справі №428/13186/19.

Таким чином, встановлено, що у справі яка переглядається сторонами є позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , у справі у справі №428/13186/19 рішення по якій набрало законної сили 21.05.2021 після його перегляду в апеляційному порядку, сторони ті самі, однак була залучена третя особа - Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».

Предметом позову у справі, що переглядається є стягнення матеріальної шкоди в розмірі 16 586,18 грн. , яка складається з інфляційних втрат та 3% річних в сумі 7 286,18 грн. за не відшкодування Відповідачем, спричинених Позивачу збитків в період часу, з дня ДТП - 08.03.2019 по 21.05.2021 день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а також витрат по оплаті послуг стоянки в розмірі 9 300 грн., та судових витрат по справі в сумі 30 908 грн., тобто предмет та підстави позову не є тотожніми з предметом та підставами позову у справі №428/13186/19 рішення по якій набрало законної сили.

Пунктами 1 та 4 частини першої статті 379 ЦПК України встановлено,

що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Отже, за викладених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі з підстав наявності рішення суду, яке набрало законної сили та постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав, неповно з`ясував обставини справи та порушив норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розпорядженням Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у зв`язку з чим справа підлягає направленню для продовження розгляду до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Керуючись статтями 367, 369, 379, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Гамов Владислав Володимирович задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 лютого 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2023 року.

Головуючий:

Судді: