Справа № 301/2707/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" вересня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді Даруда І.А.

при секретарі Сатін Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В

Позивачка ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що позивачка з 14.06.2018 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 23. Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна дитина позивачки та відповідача - син ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 від попереднього шлюбу, який сторони уклали 22.07.2012 року, про що відділом РАЦСу Іршавського РУЮ Закарпатської області було відповідно складено актовий запис за №44 і який рішенням Іршавського районного суду № 301/829/15-ц від 26.05.2015 року було розірвано.

Вказаним судовим рішенням позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено та встановлено наступні фактичні обставини, а саме:

Що протягом останнього року перебування в попередньому зареєстрованому шлюбі

сімейні відносини між сторонами поступово погіршувалися і це, в кінцевому результаті, призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 06 січня 2015 року, та ведення спільного господарства і бюджету. Кожен з подружжя мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю,

Відповідач ОСОБА_2 постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала дитина, що негативно впливало на її психічний стан. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, не здатен був підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї.

Відповідачем ОСОБА_2 в рамках судової справи 301/829/15-ц позов ОСОБА_3 , як і вказані вище обставини було визнано повністю і жодних заперечень з цього приводу не висловлювалось.

Питання утримання спільної дитини сторін - сина ОСОБА_6 , 2012 року народження, теж довелось позивачці вирішувати в судовому порядку, наслідком чого було ухвалення Іршавським районним судом рішення № 301/831/15-ц від 28.04.2015 року про задоволення позову ОСОБА_3 про стягнення з батька дитини аліментів на її утримання.

Зважаючи на наявність спільної дитини, а також на начебто зміни в поведінці відповідача і його постійні завіряння в тому, що він виправився і бажає забезпечити своєму синові розвиток і зростання в повноцінній сім`ї, позивачкою було знов прийнято пропозицію ОСОБА_2 про одруження і між сторонами, 14.06.2018 року було повторно зареєстровано шлюб.

Наразі Позивачка ОСОБА_3 вдруге вимушена звертатись до суду із позовом про розірвання шлюбу, оскільки, як показав час, жодних, змін у способі життя відповідача, його сприйнятті цінності сім`ї, подружніх і батьківських обов`язків не відбулось. Останній демонструє явно інфантильну та егоцентричну поведінку, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі.

В даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільното господарства і проживають окремо, через негідну поведінку ОСОБА_2 , постійне ініціювання ним скандалів та сварок, свідками яких стають спільні діти сторін, що негативно впливає на їх емоційний стан та психічний розвиток. Відповідача не цікавить рівень матеріального забезпечення дітей всім необхідним для гідного життя, а своє батьківство він сприймає виключно як інструмент психологічного тиску на позивачку. Нерідкими протягом спільного проживання подружжя були і випадки застосування відповідачем по відношенню до дружини фізичного та психологічного насильства, висловлення погроз і образ в її адресу.

Все це в своїй сукупності призвело до руйнації взаємовідносин між сторонами по справі, тому позивачка вирішила, що надалі не має сенсу зберігати такі сім`ю та подружні стосунки, які існують тільки формально, а фактично розпались, отже бажає розірвати цей шлюб, в т.ч. і керуючись інтересами дітей, які не повинні зростати в атмосфері постійної емоційної напруги та ворожості. Просить їх шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1073, 60 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 гривень.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити позивачці ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте в шлюбі « ОСОБА_7 »

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав:

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 14.06.2018 року виконавчим комітетом Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, за актовим записом №23 (а. с. 7), від спільного проживання мають двох дітей: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, а.с. 10). Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, позивачка настоює на розірванні шлюбу.

При таких обставинах справи, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У справі встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Бондарєва О.С. згідно ордеру від 01.08.2023 року.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 906/194/18 необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Всупереч наведеному стороною позивача не надано акту про прийняття цих послуг (виконаних робіт), а також належних доказів на підтвердження їх оплати.

Таким чином, через недоведеність обсягу і вартості наданої позивачу професійної правничої допомоги належними доказами суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідачів в користь позивача таких витрат за недоведеністю в цій частині позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, які згідно ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України присуджуються зі сторони не на користь якої ухвалено рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 200, 259 , 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.105, 110, 112 СК України суд,-

Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстровано 14 червня 2018 року у виконавчому комітеті Білківської сільської ради Іршавського району Закарпатської області Закарпатської області, актовий запис за № 23 - розірвати.

Позивачці ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1073,60 (одна тисяча сімдесят три ) гривень в повернення витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) гривень відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 08.09. 2023 року

Суддя : І. А. Даруда