Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/2136/23

Провадження № 2/348/825/23

12 грудня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого - судді Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, представник позивача- адвокат Капак Віталій Михайлович, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Капак В.М., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення нею навчання, 30.06.2024 року але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалась на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття, а тому виплати на її утримання припинилися. Вона є студенткою 4-го курсу денної бюджетної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Івано-Франківський фаховий коледж Прикарпатського національного університету ім.Василя Стефаника». Термін закінчення навчання 30.06.2024 р. Оскільки донька навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати в частині доїзду до місця навчання, придбання підручників, канцелярських приладів, оплаті житла, харчування тощо, а тому потребує допомоги батьків.

Відповідач є фізично здоровою людиною, має офіційний дохід в НГВУ «Надвірнанафтогаз», а на даний час перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 по мобілізації, де отримує заробітну плату, у зв`язку з чим може утримувати дитину, яка продовжує навчання.

Враховуючи те, що її донька навчається на денній формі навчання, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально побутових потреб, розвитку, навчання, беручи до уваги матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є фізично здоровим, працездатним, а тому відповідач має можливість та зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2024 року, але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років та судові витрати на правову допомогу.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст. 174 ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Капак В.М. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві з рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток (а.с.29) та шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи невідоме ( а.с. 37-38, 39-40), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.

12 грудня 2023 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, та є батьками - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 донька сторін ОСОБА_3 досягла повноліття.

Згідно з довідкою «Івано-Франківського фахового коледжу Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника № 09/05-13/582 від 05.07.2023 ОСОБА_3 навчається на четвертому курсі відокремленого структурного підрозділу «Івано-Франківський фаховий коледж Прикарпатського національного університету ім.. Василя Стефаника» на спеціальності 012 Дошкільна освіта 4-го курсу ОПС «Фаховий молодший бакалавр» денної бюджетної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2024 року.

У відповідності до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №879796 від 11.09.2023 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №7216 від 26.08.2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України старший сержант ОСОБА_2 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Слов`янськ Донецької області, по мобілізації по теперішній час.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з необхідністю отримання повнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, матеріальної допомоги (аліментів) на своє утримання та ненаданням такої допомоги відповідачем у необхідному розмірі в добровільному порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року в справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою четвертого курсу відокремленого структурного підрозділу «Івано-Франківський фаховий коледж Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника» на спеціальності 012 Дошкільна освіта 4-го курсу ОПС «Фаховий молодший бакалавр» денної бюджетної форми навчання. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2024 року

З позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, звернулась її мати ОСОБА_1 , визначивши необхідний щомісячний платіж (розмір аліментів) у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання, до 30.06.2024 року, але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років.

На підтвердження зазначеного розміру аліментів та можливості їх сплати позивачка покликається на обов`язок відповідача як батька дитини утримувати доньку на період її навчання.

У зв`язку з вищенаведеним суд вважає за необхідне звернути увагу, що в законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, тобто відсутня мінімальна чи максимальна їх величина. При цьому суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Так, в даному конкретному випадку суд враховує, ту обставину,що донька ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні матері ОСОБА_1 , тобто остання повністю взяла на себе утримання, розвиток та виховання дитини, те, що вона продовжує навчатись у відокремленому структурному підрозділі «Івано-Франківський фаховий коледж Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника» на спеціальності 012 Дошкільна освіта 4-го курсу ОПС «Фаховий молодший бакалавр» денної бюджетної форми навчання.

Окрім вищенаведеного, суд при визначенні розміру аліментів, також враховує і той факт, що відповідач працездатний, здоровий, доказів того, що відповідач не може надавати доньці матеріальну допомогу суду надано не було. Також судом взято до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який також має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , на утримання якого сплачує аліменти.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити та стягувати із відповідача на користь позивача, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2023 року на період навчання, але не довше, як до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки саме такий розмір аліментів відповідатиме можливостям платника та потребам повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим не працює та потребує матеріальної допомоги.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1ст. 137 ЦПК України, у відповідності до котрої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.(ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст. 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2700 грн. На підтвердження понесення позивачем вказаних витрат до заяви долучено копію договору про надання правової допомоги № 76/2023 від 11.09.2023, укладеного між адвокатом Капаком В.М. та позивачем ОСОБА_1 , згідно якого сторони погодили фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги у розмірі 2700 грн. Також долучено квитанцію № 10/2023 від 11.09.2023 про оплату ОСОБА_1 гонорару у розмірі 2700,00 грн.

Суд погоджується з тим, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Капаком В.М. правової допомоги ОСОБА_1 при розгляді справи № 348/2136/23.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на стороннипропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2700 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 180, 194, 196 СК України, керуючись ст. ст.12, 13, 76, 81, 206, 242, 259, 264-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.09.2023 року і до закінчення нею навчання, 30.06.2024 року але не більше, як до досягнення дитиною віку 23 років.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Капак Віталій Михайлович, адреса місця знаходження: Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. М.Черемшини, 7/4.

Суддя Т.А. Бурдун