Справа № 404/1792/23
Номер провадження 2/404/349/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , по якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що із відповідачем від подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та після розірвання шлюбу між батьками проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні. Всі витрати на лікування, харчування, розвиток дитини переважно несе позивач, відповідач лише за проханням надає матеріальну допомогу.

Вказує, що відповідач є працездатним, працевлаштованим та може утримувати свою дитину, однак між сторонами згоди на матеріальне утримання їх дитини не досягнуто.

Вважає, що відповідач може сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходів до повноліття сина. Таким розмір аліментів обґрунтувала наявними захворюваннями дитини та постійною необхідністю в його лікування, діагностиці стану здоров`я.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2023 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які позивачем усунуто.

05.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

Від представника відповідача 17.08.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вимоги визнав частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі частки його заробітку (доходу).

Вказує, що з моменту припинення спільного проживання з ОСОБА_1 відповідач не знімав і не знімає з себе обов`язку по утриманню малолітнього сина ОСОБА_4 незалежно від будь яких обставин. Добровільно відповідачем на картковий рахунок позивача на утримання дитини щомісячно перераховувались грошові кошти, загальна сума яких за період з 30.08.2022 року по 02.08.2023 року склала 87 311,20 грн.

22.08.2023 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи, на адресу суду направила заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, представник відповідача через канцелярію подала заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними доказами у справі, підтримала правову позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 05.12.2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, який після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як встановлено судом, за станом здоров`я відповідач є працездатним, інших дітей, крім сина на утриманні не має, а відтак суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені частково в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки заявлені позивачем вимоги суперечать положенням ст.183 СК України.

Разом з тим, доводи позивача про те, що під час визначення розміру аліментів необхідно врахувати наявні захворювання дитини, постійну необхідність в його лікування, діагностику стану здоров`я та відповідно стягнути аліменти в розмірі на 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) не заслуговують на увагу суду, оскільки позивач має право для звернення до суду із позовом щодо стягнення із платника аліментів додаткових витрат на дитину, що відповідає вимогам ст. 185 СК України.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1 073,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2023 року та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 24.11.2023 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО