Справа № 367/1824/21
Провадження №2/367/1362/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Катеринчука Б.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися в Ірпінський міський суд з позовом до ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити діїв якому просять: зобов`язати ОСОБА_6 усунути недоліки, пов`язані з проведенням гідроізоляційних робіт на даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності зі стандартами встановленими законодавством шляхом: виконати демонтаж плитки, гідроізоляції та виконати згідно діючих державних будівельних норм; виконати частковий демонтаж теплоізоляції стін та виконати згідно існуючих державних будівельних норм; виконати систему з улаштування антикригових електричних кабельних систем на покриттях будівель і споруд та їх водостоках; виконати заходи по усуненню пошкоджень грибком; привести у відповідність систему водозливу згідно діючих державних будівельних норм.

Позов обґрунтований тим, що протягом 2015 року між суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_6 і Позивачами - співвласниками квартир та терас за адресою: АДРЕСА_1 , було укладено низку договорів про спільну діяльність. Згідно пункту 3.1 зазначених договорів ОСОБА_6 виступав у якості забудовника будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , і в якому позивачі мали стати власниками квартир і терас. Згідно вищезазначених договорів до обов`язків ОСОБА_6 віднесено: неухильно дотримуватись проектної документації; здати вищезазначений об`єкт в експлуатацію. Протягом 2017 року представник Забудовника здійснив передачу вищезазначених об`єктів. Так, за результатами їхньої спільної діяльності, в якій ОСОБА_6 взяв на себе функції Забудовника, Позивачі набули у власність квартири у будинку та тераси, розташовані на даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначають, що під час експлуатації зазначених об`єктів були виявлені суттєві недоліки, пов`язані з використанням матеріалів, які не відповідають експлуатаційним умовам, а також встановленим діючим законодавством стандартам. Під час здійснення забудови на даху будинку прокладено трубу для каналізаційного відводу стокових вод, яка за своїм діаметром і відповідно пропускними параметрами не відповідає встановленим законодавством стандартам, а відповідно не забезпечує своєчасне виведення стокових вод з даху. Також виявлено суттєві недоліки при здійсненні гідроізоляційних робіт, що в свою чергу створює загрозу затоплення квартир, належних власникам терас і розташованих на 13 поверсі вищезазначеного будинку.

Додають, що мешканцями будинку було залучено незалежного фахівця, згідно з висновками якого невідповідність проведених засновником робіт технічним вимогам, встановленим законодавством, має наслідком створення загрози спричинення мешканцям будинку майнового збитку.

Позивачі стверджують, що станом на день подання позову, виявлені вищезазначені недоліки вже мали наслідки спричинення збитку одному з власників квартири та тераси (квартира АДРЕСА_3 ), оскільки стокові води після їх накопичення на даху будинку вже протікають у зазначену квартиру.

Наголошують, що 21 серпня 2020 року, керуючись ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», вони звернулись до Відповідача з вимогою: терміново та безоплатно усунути зазначені недоліки або компенсувати витрати з проведенням робіт по їх усуненню, а також попередили Відповідача, що у разі відсутності з його сторони реакції на звернення і якщо вимоги, передбачені законодавством про захист прав споживачів, не будуть задоволені, вони будуть змушені звернутися до відповідних органів та до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди. Оскільки у встановлений законодавством час Відповідач не надав будь-якої відповіді на їхню вимогу і не вжив заходів щодо усунення недоліків, у них виникла необхідність звертатись до суду за захистом своїх прав, з метою зобов`язанням усунути недоліки та(або) відшкодувати витрати на усунення недоліків будівництва, які мають місце у зв`язку з неналежним виконанням Забудовником своїх обов`язків.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 14 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії.

05 серпня 2021 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_6 - адвоката Зоріної Олени Валентинівни надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що позивачами не доведено обставин неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків, покладених на нього договором про спільну діяльність, а також вважає не доведеним порушення прав позивачів з боку відповідача внаслідок його винних дій чи бездіяльності як сторони 1 договору про спільну діяльність, а відтак, просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві зазначено, що Позивачі, як власники квартир та співвласники терас будинку АДРЕСА_1 , звернулись до суду із спільною заявою до відповідача фізичної особи ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії з посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів». Позовні вимоги обґрунтовують тим, що між позивачами та відповідачем у 2015 році було укладено низку договорів про спільну діяльність, згідно яких позивачі набули прав власності на квартири та стали співвласниками терас будинку АДРЕСА_1 , при цьому, до позовної заяви додано: копію одного договору про спільну діяльність від 27.01.2015р., укладеного між ОСОБА_6 (сторона 1) та Позивачем 1 ОСОБА_1 (сторона 23), проте, вказаний доказ не стосується інших позивачів; два Витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 117204680 від 15.03.2018р., що стосується права власності на нерухоме майно позивача 2 - ОСОБА_2 та за № 183138937 від 01.10.2019р., що стосується права власності на нерухоме майно позивача 1 ОСОБА_1 , проте, вказані два докази не стосуються інших позивачів.

Зазначає, що в якості письмового доказу до позовної заяви про зобов`язання ОСОБА_6 вчинити певні дії, позивачами, зокрема, долучено Технічний звіт б/н та дати, виконаний ФОП ОСОБА_7 провідним експертом з технічного обстеження будівель і споруд, складений у 2020 році за результатами технічного обстеження та оцінки технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «Версаль Парк» розташованої за адресою АДРЕСА_2 , із змісту якого розділу 1 Технічного звіту вбачається (абз. останній арк 3) «В ході будівництва комплексу на АДРЕСА_2 були використані матеріали, що відповідають світовим стандартам.»; із змісту розділу 2 Технічного звіту вбачається, цитує (абз. 1-4 аркуш 5) і «Робота виконана згідно з договором № 15/06 від 15.06.2020р. між ФОП ОСОБА_7 та приватною особою ОСОБА_8 володарем квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ». Разом з тим, зазначає, що замовник Технічного звіту - приватна особа ОСОБА_8 не учасником справи № 367/1824/21.Мета роботи- обстеження та оцінка технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» розташованої за адресою 08200 Україна, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Українська, 83 б та розробка рекомендацій для виконання ремонту об`єкта та подальшої безпечної експлуатації. Натурне обстеження було проведено 15 червня 2020 року. Забудовник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕВИЧ ГРУП».

Стверджує, що, долучений позивачами до позову Технічний звіт - не є доказом у цій справі в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК, позаяк не містить інформації щодо предмета доказування, тож не відповідає вимогам ст. 77 ЦПК, а також вимогам ст.ст. 79,80 ЦПК України.

В обґрунтування заперечень проти позову також зазначає, що предметом доказування у даній справі є встановлення обставин порушення відповідачем умов долученого до позову Договору про спільну діяльність від 27.01.2015р. і застосування наслідків такого порушення з метою захисту прав позивачів шляхом примусу відповідача виконати зобов`язання за договором в натурі, при цьому чинне законодавство України не обмежує сторони договору про спільну діяльність в можливості звернення з позовом про відновлення порушеного права у визначений законом або договором спосіб.

Статтею 1 Закону України "Про захист прав споживачів", на який посилаються позивачі, визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідач посилається на Постанову від 11 грудня 2019 року у справі № 759/16734/15-ц, провадження № 61-22252св18 Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у якій зазначено наступне: Оскільки Закон України "Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (втому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Разом з тим наголошує, що можливість застосування до конкретних спірних правовідносин приписів Закону України "Про захист прав споживачів" залежить від доведеності обставини невиконання (неналежного виконання) відповідачем взятих на себе зобов`язань, передбачених умовами договору про спільну діяльність.

Зазначає, що Відповідач не заперечує того, що він як фізична особа, виступив Стороною 1 Договору про спільну діяльність та встановив умови цього договору приєднання, із змісту преамбули долученого до позовної заяви договору про спільну діяльність від 27.01.2015р. укладеного між ОСОБА_6 (сторона 1) та ОСОБА_1 (сторона 23) вбачається, що вказаний договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, тож запропоновані Стороною 1 умови договору про спільну діяльність для усіх сторін, що приєднуються - є однаковими. Окрім того, сторони діють спільно без створення юридичної особи для досягнення певної мети, тож, відносини сторін договору про спільну діяльність врегульовані гл. 77 Цивільного Кодексу України, її загальними положеннями ст.ст. 1130, 1131, а відносини сторін долученого до позову Договору про спільну діяльність від 27.01.2015р. ( ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ) врегульовані ще й самим договором. Відповідно до пунктів 1.1. та 1.4. вказаного договору, сторони за цим Договором зобов`язуються шляхом об єднання своїх зусиль спільно діяти для будівництва двох багатоквартирних житлових будинків за адресою: АДРЕСА_6 ( нині АДРЕСА_2 ) та його подальшої експлуатації. Усі учасники спільної діяльності, незалежно від дати приєднання та укладення відповідних договорів про спільну діяльність є рівними у своїх правах і обов`язках в межах, визначених такими договорами. Під досягненням мети сторони мали на увазі у т.ч. таке: після введення об`єкта в експлуатацію та набуття права власності на квартири спільно експлуатувати об`єкт шляхом об`єднання в ОСББ або в інший спосіб, незаборонений законом (пункт 2.1. договору про спільну діяльність).

Зазначає, що позивачі підтвердили, що мета спільної діяльності досягнута, що вони, як сторони Договору про спільну діяльність набули прав власності на квартири та стали співвласниками терас.

Разом з тим, звертає увагу суду на Розділ 3 Договору про спільну діяльність, який присвячений обов`язкам Сторони 1 ( ОСОБА_6 ) у т.ч. виступити забудовником Об`єкту, отримати передбачені законодавством дозволи на початок будівельних робіт, технічні умови тощо; забезпечити у встановленому порядку здійснення авторського та технічного нагляду на будівництві для чого укласти відповідні договори; у разі необхідності визначити підрядників (виконавців) робіт, укласти відповідні договори: здати Об`єкт до експлуатації у встановленому порядку.

Представник відповідача вказує, що звертаючись до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_6 , позивачі посилаються на порушення відповідачем положень п. 3.1. Договору про спільну діяльність, що зобов`язує відповідача неухильно дотримуватись проектної документації: здати об`єкт в експлуатацію, при цьому взяті на себе зобов`язання за договором про спільну діяльність відповідач виконав повністю, об`єкт ( будинок по АДРЕСА_1 ) зданий в експлуатацію у встановленому порядку, позивачі як сторони договору про спільну діяльність підтверджують набуття у власність квартир та у спільну власність терас будинку - тож мета договору про спільну діяльність досягнута повністю, зобов`язання сторін припинені виконанням проведеним належним чином (ст. 598, 599 ЦК України).

Також, у відзиві представник відповідача зазначає, що позивачами заявлено вимогу до ОСОБА_6 усунути недоліки, пов`язані з проведенням гідроізоляційних робіт на даху будинку за адресою : АДРЕСА_7 у відповідність зі стандартами встановленими законодавством шляхом: виконати демонтаж плитки, гідроізоляції стін та виконати згідно існуючих державних будівельних норм; виконати частковий демонтаж теплоізоляції стін та виконати згідно існуючих будівельних норм; виконати систему з улаштування антикригових електричних кабельних систем на покриттях будівель і споруд та їх водостоках; виконати заходи по усуненню пошкоджень грибком; привести у відповідність систему водозливу згідно діючих державних будівельних норм, однак, відповідач не брав на себе жодних зобов`язань щодо здійснення будівництва багатоквартирних будинків чи гарантії якості будівельних робіт чи матеріалів, проте, з урахуванням вимог чинного законодавства, що регулюють у т.ч. капітальне будівництво у т.ч. багатоквартирних житлових будинків та змісту п. 3.1. Договору про спільну діяльність вбачається, що фізична особа ОСОБА_6 взяв на себе функції Замовника будівництва - організатора процесу, який залучає кошти або виділяє власні гроші, погоджує обсяги майбутніх робіт і несе відповідальність за їх своєчасну оплату. Разом з тим, Забудовником, який проводить вишукувальні та проектувальні роботи, після чого приступає до виконання основного завдання, а конкретно - зведення багатоквартирного будинку або іншого об`єкта нерухомості, то такі проекти може реалізовувати тільки юридична особа.

Додає, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрована Департаментом ДАБІ у Київській області датована 24.12.2015р. № КС77 містить відомості про ОСОБА_6 як про Замовника; відомості про багатоповерховий будинок по АДРЕСА_2 , п`ятий пусковий комплекс, будинок АДРЕСА_8 - як про об`єкт будівництва та про виконання на об`єкті всіх передбачених проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами робіт. (пункт 17Декларації).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 21 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду подали клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялися згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зверталися з листом до ОСОБА_6 в якому вказали про те, що під час експлуатації зазначених об`єктів були виявлені суттєві недоліки, пов`язані з використанням матеріалів, які не відповідають експлуатаційним умовам, а також встановленим діючим законодавством стандартам. Під час здійснення забудови на даху будинку прокладено трубу для каналізаційного відводу стокових вод, яка за своїм діаметром і відповідно пропускними параметрами не відповідає встановленим законодавством стандартам, а відповідно не забезпечує своєчасне виведення стокових вод з даху. Також виявлено суттєві недоліки при здійсненні гідроізоляційних робіт, що в свою чергу створює загрозу затоплення квартир, розташованих на 13 поверсі вищезазначеного будинку. Мешканцями будинку було залучено незалежного фахівця, згідно з висновками якого невідповідність проведених засновником робіт технічним вимогам, встановленим законодавством, має наслідком створення загрози спричинення мешканцям будинку майнового збитку. Станом на сьогоднішній день, виявлені вищезазначені недоліки вже мали наслідки спричинення збитку одному з власників квартири та тераси (квартира АДРЕСА_3 ), оскільки стокові води після їх накопичення на даху будинку вже протікають у зазначену квартиру та посилаючись на ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» терміново та безоплатно усунути зазначені недоліки або компенсувати витрати з проведенням робіт по їх усуненню.

Позивачі звертаючись до суду просять усунути недоліки, пов`язані з проведенням гідроізоляційних робіт на даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності зі стандартами встановленими законодавством шляхом: виконати демонтаж плитки, гідроізоляції та виконати згідно діючих державних будівельних норм; виконати частковий демонтаж теплоізоляції стін та виконати згідно існуючих державних будівельних норм; виконати систему з улаштування антикригових електричних кабельних систем на покриттях будівель і споруд та їх водостоках; виконати заходи по усуненню пошкоджень грибком; привести у відповідність систему водозливу згідно діючих державних будівельних норм, посилаючись на звіт технічного обстеження та оцінки технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виконаного провідним експертом з технічного обстеження будівель та споруд ФОП ОСОБА_7 на замовлення ОСОБА_8 володарем квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_9 .

Відповідно до копії технічного звіту технічного обстеження та оцінки технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виконаного провідним експертом з технічного обстеження будівель та споруд ФОП ОСОБА_7 2020, зокрема в розділі 1 Введення зазначено, що в ході будівництва комплексу на АДРЕСА_10 були використані матеріали, що відповідають світовим стандартам.

Вказано, що робота виконана згідно з договором № 15/06 від «15» червня 2020 р між ФОП ОСОБА_7 та приватною особою ОСОБА_8 власником квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_9 .

Мета роботи - обстеження та оцінка технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» розташованої за адресом 08200 Україна, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Українська, 83б та розробка рекомендацій для виконання ремонту та подальшої безпечної експлуатації об`єкту.

В розділі 2 Технічного звіту зазначено, «Робота виконана згідно з договором № 15/06 від 15 червня 2020 року між ФОП ОСОБА_7 та приватною особою ОСОБА_8 , володарем квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ».

Суд звертає увагу, що вказаний Звіт з технічного обстеження та оцінки технічного стану покрівлі 5-й секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , виконаний провідним експертом з технічного обстеження будівель та споруд ФОП ОСОБА_7 2020, не є висновком експерта в розумінні ст. 106 ЦПК України, оскільки не містить зазначення про те, що він здійснений відповідним експертом, що він складений для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч. 5 ст. 106 ЦПК України), до того ж, вказаний технічний звіт підготовлений на замовлення іншої особи не учасника справи.

За таких обставин, вказаний Звіт з технічного обстеження та оцінки технічного стану покрівлі 5-ї секції будинку ЖК «ВЕРСАЛЬ ПАРК» як письмовий доказ, на переконання суду не є достатнім доказом для встановлення недоліків будівельних робіт у даній справі.

Із змісту преамбули долученого до позовної заяви договору про спільну діяльність від 27.01.2015р. укладеного між ОСОБА_6 (сторона 1) та ОСОБА_1 (сторона 23) вбачається, що вказаний договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, тож запропоновані Стороною 1 умови договору про спільну діяльність для усіх сторін, що приєднуються - є однаковими. Окрім того, сторони діють спільно без створення юридичної особи для досягнення певної мети.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.4. вказаного договору, сторони за цим Договором зобов`язуються шляхом об єднання своїх зусиль спільно діяти для будівництва двох багатоквартирних житлових будинків за адресою: АДРЕСА_6 , та його подальшої експлуатації. Усі учасники спільної діяльності, незалежно від дати приєднання та укладення відповідних договорів про спільну діяльність є рівними у своїх правах і обов`язках в межах, визначених такими договорами.

В обов`язки сторін відповідно до п.2.1 договору про спільну діяльність , зокрема входить у процесі будівництва використовувати будівельні матеріали, роботи і послуги лише належної якості, відповідно до проектної документації та за погодженням із особами відповідальними за проведення будівельних робіт та технічний нагляд на об`єкті.

Відповідно до п. 3.1. розділу 3 Договору про спільну діяльність Сторона 1 ( ОСОБА_6 ) зобов`язаний зокрема: виступити забудовником Об`єкту, отримати передбачені законодавством дозволи на початок будівельних робіт, технічні умови тощо; забезпечити у встановленому порядку здійснення авторського та технічного нагляду на будівництві для чого укласти відповідні договори; у разі необхідності визначити підрядників (виконавців) робіт, укласти відповідні договори; здати Об`єкт до експлуатації у встановленому порядку.

Згідно із п. 7.1. розділу 7 Договору про спільну діяльність, кінцевим результатом спільної діяльності є будівництво об`єкту та набуття права власності Сторонами на окремі квартири (нежитлові приміщення) відповідно до їх частки у спільній діяльності.

Відповідно до інформаційної довідки №183138937 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення № 188, загальною площею 26.3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору про спільну діяльність, серія та номер б/н, виданий 27.01.2015, та квартири АДРЕСА_11 , на підставі договору про спільну діяльність, серія та номер б/н, виданий 27.01.2015.

Згідно із копією Витягу №96427015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на підставі приватної власності належить квартира АДРЕСА_12 , підстава виникнення права власності: договір про спільну діяльність, серія та номер: б/н, виданий 08 січня 2015 року.

В п. 17 Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Київській області датованої 24.12.2015р., № КС77 містяться відомості про те, що на об`єкті пускового комплексу багатоквартирних житлових будинків-пускових одиниць із вбудовано-прибудинковими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_2 виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, у тому числі щодо доступності для маломобільних груп населення. Обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку.

Суд звертає увагу на те, що з позовом до суду звернулися, крім ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та з огляду на позовні вимоги та їх обґрунтування, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 посилаються на порушення також і їх прав, проте, суду не надано доказів того, що їм на праві власності належать квартири в будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами не доведено сукупністю доказів наявність недоліків на даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між такими недоліками і діями ОСОБА_6 відповідно до Розділу 3 Договору про спільну діяльність, на який посилаються позивачі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в позові.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21: «У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується (частина четверта статті 268 ЦПК України) і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України); у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.».

Суд, керуючись статтями 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук