Провадження № 2/127/3385/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП ВМР «ВМТЕ» та, виклавши свої вимоги в новій редакції на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, просила скасувати типовий договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року на підставі положень ст. 663, 634 ЦК України. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з чоловіком більше чотирьох років проживає у м. Миколаєві, однак їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Ця квартира з 08 серпня 2007 року від`єднана від системи централізованого теплопостачання та в ній встановлено індивідуальне (автономне) теплопостачання. У зв`язку з цим у неї та її чоловіка не було жодного наміру укладати договір із відповідачем. В той же час відповідач, звертаючись до суду про видачу судового наказу, надав типовий договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року, який укладений усупереч її волі та її чоловіка, чим порушено ч. 3 ст. 203 ЦК України. Позивачка вважає, що вказаний договір підлягає скасуванню, так як він укладений в односторонню порядку без підпису другої сторони. Ні вона, ні її чоловік до відповідача не зверталися із заявою про укладення договору, чим порушені вимоги ч.1 ст.633 ЦК України, також не укладався договір приєднання. Позивачка зверталась до відповідача з вимогою про демонтування системи, яка проходить через її квартиру, однак відповіді так і не отримала. Позивач зазначає, що послуги відповідача є сумнівними, а виданий судовий наказ був скасований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2023 року. На думку позивача, дії відповідача суперечать нормам закону та порушують її права, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом (а.с.42-45).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 (а.с.51).

Користуючись своїм правом КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» подало відзив на позовну заяву в якому просило у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що житловий будинок АДРЕСА_2 технічно під`єднано до зовнішніх інженерних мереж КП ВМР «ВМТЕ», що підтверджується рішеннями Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10 грудня 2020 року №2634 та від 21 липня 2022 року № 1447. Відповідач зазначає, що укладення договору на надання житлових послуг є обов`язком споживача за умов якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору, а відмова споживача від укладення договору в даному випадку суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. 627, 630 ЦК України та ст. 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». КП ВМР «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, опублікувавши цей договір на веб-сайті підприємства. Натомість співвласниками вищевказаного багатоквартирного будинку протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору не було прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому з 01 листопада 2021 року договір вважається укладеним із споживачами вищевказаного багатоквартирного будинку. Що стосується нарахування плати за централізоване опалення місць загального користування, то спірний багатоквартирний будинок повністю не від`єднаний від мереж централізованого опалення, а тому відповідачем проводиться нарахування плати за обсяги теплової енергії витраченої на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Наведене свідчить про те, що встановлена підприємством плата за опалення місць загального користування та за гаряче водопостачання є обґрунтованою та розрахованою відповідно до вимог діючого законодавства.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 надав до суду письмові пояснення, які є аналогічними обставинам викладених позивачем у позовні заяві.

Позивач своїм правом на відповідь на відзив не скористалася.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (надалі - підприємство) згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08 червня 2006 року №1312, яке є в загальному доступі, є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Підприємство забезпечує будинок АДРЕСА_2 послугами з централізованого теплопостачання, що підтверджується, зокрема рішеннями Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10 грудня 2020 року №2634 та від 21 липня 2022 року №1447, які є в загальному доступі.

Позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , що не заперечується сторонами, а також підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7).

Квартира АДРЕСА_1 від`єднана від системи централізованого теплопостачання та обладнана автономною системою опалення, що підтверджується копією витягу з протоколу №14 від 31 липня 2007 року засідання постійно діючої міжвідомчої комісії з питань від`єднання споживачів від мереж ЦО і ГВП Управління розвитку споживчого ринку та послуг Вінницької міської ради від 01 серпня 2007 року, робочим проектом ТОВ «Водолій Енергосервіс» серії АБ №107322 від 01 березня 2006 року, робочим проектом газопостачання ВАТ «Вінницягаз», актом про від`єднання квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 31 липня 2007 року (а.с.10-12).

Як слідує з оборотної відомості за період з листопада 2019 року по вересень 2022 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 АДРЕСА_3 відповідач здійснює нарахування за послугу з опалення (а.с.49).

15 жовтня 2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області був винесений судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь підприємства заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2019 року по 31 серпня 2022 року в сумі 2545,99 грн та 3% річних в сумі 2,13 грн, який надалі був скасований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2023 року в справі № 127/23534/22.

ОСОБА_1 зверталась до відповідача з листом-вимогою в якій просила скасувати типовий індивідуальний договір про надання послуги постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року, демонтувати труби та інше обладнання з її квартири, нарахувати її кошти за підігрів, фарбування та зберігання труб в належному стані, а також публічно вибачитись перед нею та її чоловіком (а.с.19-20).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах ; договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Відповідно до ст.7 цього закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Порядок укладення таких договорів, передбачений ст.13 вказаного закону.

Так, відповідно до п. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідачем КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, опублікувавши текст на веб-сайті підприємства. Доступ до веб-сайту підприємства є відкритим. Інформації, що мешканці будинку АДРЕСА_2 у визначений законом строк вибрали модель організації договірних відносин матеріали справи не містять. Тобто з 01 листопада 2021 року почав діяти, зокрема Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, укладений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» в редакції постанови від 08 вересня 2021 року №1022.

Враховуючи те, що в суду відсутні відомості, які свідчать про те, що співвласники багатоквартирного будинку, де мешкає позивач, прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги, а тому між сторонами справи укладений договір та відповідно з 1 листопада 2021 року між ними існують правовідносини врегульовані цим Типовим договором.

Укладення таким чином договору не суперечать вимогам ст. 633, 634 ЦК України та відповідає положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а тому доводи позивача є необґрунтованими.

Як зазначалось вище, квартира АДРЕСА_1 від`єднана від системи централізованого теплопостачання та обладнана автономною системою опалення. Разом з тим, вказана обставина не виключає існування договірних відносин між сторонами та не звільняє від обов`язку визначено чинним законодавством на укладення договору.

Відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022) відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Аналогічні положення містить і Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

Згідно з п.п. 11 п. 41 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до абз. 4 пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно з пунктом 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022), споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за №1502/32954, затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок визначення та розподілу обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ 3 Методики), а також порядок визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (розділ 5 Методики).

Згідно пункту 12 розділу IV вказаної Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Тобто наявність договірних відносин та відповідно обов`язок щодо сплати за послуги з опалення місць загального користування споживачам, які відключені від систем централізованого опалення, законодавчо обґрунтовані та носять обов`язковий характер.

Відповідні висновки неодноразово висловлені Верховим Судом, зокрема в постанові від 22 грудня 2020 року в справі № 311/3498/18.

Слід зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» споживач має право розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач забезпечує будинок АДРЕСА_2 послугами з централізованого теплопостачання в цілому, що підтверджується, зокрема рішеннями Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10 грудня 2020 року №2634 та від 21 липня 2022 року №1447, які перебувають в загальному доступі.

Окремо слід зазначити щодо обраного позивачем способу захисту (скасування типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії).

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів та передбачена можливість їх захисту у інший спосіб, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Втім чинним законодавством такого способу захисту права та інтересу, як скасування договору не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що обрання позивачем неправомірного (неналежного) способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Зважаючи, що в задоволенні позову відмовлено судові витрати, понесені позивачем, залишаються за ним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 зі змінами, Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2018 року за №1502/32954, ст. 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , про скасування типового договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 жовтня 2021 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», місцезнаходження: 21000, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: