Справа №:755/1319/23
Провадження № 2/755/1684/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 12 523,18 грн. матеріальної шкоди завданої в результаті залиття квартири та по 2 000 грн. моральної шкоди; стягнути із ОСОБА_5 - 25 046,35 грн. матеріальної шкоди завданої в результаті залиття квартири та 4 000 грн. моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власницею двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.09.2020, посвідченого Буглак О.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №4320 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зазначена квартира є її єдиним житлом в якому ОСОБА_1 постійно проживає. 22.08.2022 приблизно о 00:30 год. позивач виявила, що із стелі кухні та ванної кімнати відбувається залиття її квартири, про що негайно повідомила по телефону аварійну службу Дніпровського району м. Києва. До прибуття працівників аварійної служби вода постійно поступала в квартиру позивача, крім ванної кімнати та кухні залило коридор і житлові кімнати. Працівники аварійної служби Дніпровського району, після прибуття по виклику ОСОБА_1 , перекрили холодне водопостачання в будинок та виявили, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 відбулось внаслідок зриву заглушки холодного водопостачання в квартирі № 10 , яка розташована поверхом вище. Зазначені обставини підтверджуються інформацією наданою Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва у відповіді на адвокатський запит адвоката Білобловського С.В. від 03.10.2022 № 103/45-2471. 25.08.2022 комісією ЖЕД № 401 у складі майстра технічної дільниці № З ОСОБА_6 , майстра технічної дільниці № 4 Свіжук Н.О., майстра ремонтної дільниці ОСОБА_7 проведено обстеження квартири АДРЕСА_2 . При комісійному обстеженні квартири було встановлено сліди залиття в кухні та санвузлі, в кімнаті площею 14,7 м. кв. виявлено здуття паркету. В акті також зафіксовано, що залиття квартири № 6 відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_5 самовільно було проведено втручання в інженерні мережі з їх переобладнанням. Акт затверджено начальником ЖЕД № 401 ОСОБА_8 . У вказаному Акті та відповіді на адвокатський запит зазначено про залиття квартири позивача із розташованої вище квартири, яка належить відповідачам, та про виявлені в квартирі позивачів пошкодження, що виникли внаслідок її залиття.

Належність квартири АДРЕСА_6 на праві спільної часткової власності відповідачам підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості. Відповідачі володіють квартирою в таких частках: ОСОБА_2 - 2/10 частини, ОСОБА_3 - 2/10 частини, ОСОБА_4 - 2/10 частини, ОСОБА_5 - 4/10. Внаслідок залиття, квартира АДРЕСА_2 потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо. Згідно із висновком експерта № 80/22 від 07.11.2022, проведеного судовим експертом Сверидою Олександром Миколайовичем, розмір матеріальної шкоди квартири АДРЕСА_2 складає 54 615,88 грн. Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають, попри неодноразові звернення позивачів.

Крім того, неправомірними діями відповідачів ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 10 000 гривень.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачами отримано не було, а конверти із вказаними документами повернулися до суду.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, від позивача додаткових заяв/пояснень не надходило.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 46 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.09.2020.

Відповідно до Акту від 25.08.2022, складеного комісією ЖЕД № 401 у складі: майстра технічної дільниці № 3 ОСОБА_6 , майстра технічної дільниці № 4 Свіжук Н.О., майстра ремонтної дільниці ОСОБА_7 та затвердженого начальником ЖЕД № 401 Тулковою Л.П., за заявою мешканки кв. № 6 до міської служби «Call-центр» щодо залиття квартири АДРЕСА_2 , було проведено обстеження зазначеної квартири та при комісійному обстеженні кв. № 6 спостерігаються сліди залиття в кухні та санвузлі та виявлено: кухня - на стелі водоемульсійне фарбування, спостерігаються руді сухі плями; санвузол - на стелі водоемульсійне фарбування, спостерігаються руді сухі плями; в кімнаті (14,7 м2) спостерігається вздуття паркету. Заявка про залиття квартири № 6 надійшла до аварійної служби Дніпровського району м. Києва 22.08.2022 о 00 год. 30 хв., про що зроблено відповідний запис. Залиття квартири № 6 відбулось з вище розташованої квартири АДРЕСА_5 самовільно було проведено втручання в інженерні мережі та їх переобладнання.

Згідно відповіді Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» від 03.10.2022 №103/45-2471 на адвокатський запит адвоката Білобловського С.В., 22.08.2022 в аварійній службі Дніпровського району міста Києва була зареєстрована заявка № 8496479 з приводу залиття квартири АДРЕСА_2 . Працівники аварійної служби перекрили холодне водопостачання на будинок. Причиною залиття квартири № 6 відбулось внаслідок зриву заглушки холодного водопостачання в квартирі № 10 . Заявка № 8496479 була закрита 22.08.2022 о 13:19.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 318336196 від 21.12.2022, квартира АДРЕСА_6 знаходиться у спільній частковій власності та належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у відповідних частках.

Згідно висновку судового експерта ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» Свериди О.М. № 80/22 від 07.11.2022 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 , складає 54 615,88 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦПК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За вимог ч. 1, 2, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Суд вважає підтвердженим та доведеним факт залиття квартири позивача, внаслідок зриву заглушки холодного водопостачання в квартирі № 10 , оскільки мешканцями квартири № 10 самовільно було проведено втручання в інженерні мережі та їх переобладнання, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи.

Відповідачами не було подано до суду будь-яких заяв по суті справи, доказів та пояснень, при цьому останні судом повідомлялись у належний спосіб.

Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення.

Судом встановлено, що в результаті залиття квартири за адресою: АДРЕСА_7 , яке відбулось з вини відповідачів, позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 54 615,88 грн., що підтверджується висновком судового експерта ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» Свериди О.М. № 80/22 від 07.11.2022, який є належним доказом, відтак суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Позивач вказує, що неправомірними діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 10 000 грн., є співмірним із завданою шкодою позивачу та її моральними стражданнями, тому виходячи із засад розумності і справедливості, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з відповідачів на користь позивача завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., пропорційно належності кожному із відповідачів часток у нерухомому майні.

У частині стягнення витрат, пов`язаних із оплатою послуг судового експерта та отриманням інформації з реєстру Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Частиною 1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Згідно довідки від 21.12.2022 № 400/01-12 виданої приватним нотаріусом Цукуровою С.С., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було сплачено за надання витягу з ДРРП кошти у сумі 500 грн., який долучений до позовної заяви у якості доказу.

На підтвердження понесених позивачкою витрат на підготовку експертного висновку надано рахунок на послуги ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» № 01/84/22-14102022, квитанцію № 33 від 26.10.2022 на суму 7500,00 грн. з призначенням платежу «проведення будівельно-технологічної експертизи згідно договору 32/22 від 14.10.2022 рах 01/84/22-14102022 ОСОБА_1 ч/з ОСОБА_9 », договір № 32/22 від 14.10.2022 між ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» та ОСОБА_1 .

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат, пов`язаних із оплатою послуг судового експерта та отримання інформації з реєстру Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості, суд вважає правомірними та приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивачки судових витрат у розмірі 8000 грн.

На підставі наведеного, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в межах даного спору позивачем належними доказами доведено, що шкода, спричинена майну позивача була спричинена діями відповідачів у належній їм на праві власності квартирі. Зважаючи на те, що відповідачі у визначених частках володіють квартирою АДРЕСА_6 , тому суд присуджує розмір відшкодування за залиття квартири позивачки у відповідному розмірі, виходячи із розміру частки кожного із відповідачів. Також, правомірною є і вимога позивачки про стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки наведені позивачем обґрунтування є прийнятними а визначений її грошовий вимір, на думку суду відповідає її моральними стражданнями.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить по 2/10 частки квартири АДРЕСА_6 , з останніх підлягає до стягненню матеріальна шкода у розмірі 12 523,18 грн., та моральна шкода у розмірі 2 000,00 грн. з кожного, а ОСОБА_5 - 4/10 частки вказаної квартири, то з останнього підлягає до стягненню матеріальна шкода у розмірі 25 046,35 грн., та моральна шкода у розмірі 4 000,00 грн.

У порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду позивач, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, з урахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», пп.2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Так, позивачка звернулась до суду із двома позовними вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди, сплату судового збору за які слід обраховувати як за позовні вимоги майнового характеру, відтак при зверненні до суду із даною позовною заявою позивач, виходячи із ціни позову мала сплатити 1073,60+1073,60=2147,20 грн. З урахуванням повного задоволення позовних вимог позивача, з відповідачів в дохід держави, з урахуванням належних часток у нерухомому майні, слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених до кожного з відповідачів вимог, у наступних розмірах: з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - 429,44 грн., з кожного; з ОСОБА_5 - 858,88 грн.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.ст. 15, 22, 23, 319, 355, 356, 379, 383, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_8 ), про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 14 523 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 18 (вісімнадцять) копійок, з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 29 046 (двадцять дев`ять тисяч сорок шість гривень) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки, з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: