ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 387/928/21

провадження № 22-ц/4809/1003/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С.І., Письменного О.А.

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Піщанобрідська сільська рада,

третя особа - Фермерське господарство «Зернопродукт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року у складі судді Дригваль В.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Піщанобрідської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фермерське господарство «Зернопродукт» про визнання рішення (розпорядження) суб`єкта владних повноважень незаконним та визнання дій такими, що мають дискримінаційний характер у порівнянні з іншими землекористувачами на території цієї територіальної громади.

В обґрунтування позову зазначала, що 29.12.2012 між нею та Добровеличківською РДА укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Піщанобрідської сільської ради, кадастровий номер :02:000:9091 площею 52,0496 га строком дії на 15 років. Договір зареєстровано у Державному реєстрі земель за № 05470.

Зазначала, що рішенням від 02.04.2013 нею створено Фермерське господарство «Зернопродукт», державну реєстрацію якого проведено 05.04.2013, орендована земельна ділянка використовується господарством.

З позовної заяви Піщанобрідської сільської ради вона дізналася, що зазначена земельна ділянка, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-3020/14-19-СГ від 18.06.2019 передано у комунальну власність Піщанобрідської сільської ради. Відповідач просив суд достроково розірвати вищевказаний договір оренди земельної ділянки на підставі пункту 40 договору оренди землі, яким передбачено зміну власника земельної ділянки, як підставу для зміни умов або розірвання договору.

Звертала увагу, що з рішень пленарних засідань 8 скликання Піщанобрідської сільської ради вбачається, що до інших орендарів у подібних правовідносинах у відповідача зовсім інше ставлення до міри відповідальності орендодавців від переходу права власності земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну. При цьому в деяких випадках до договорів оренди землі, укладених з органом державної влади (орендодавець) внесені зміни, згідно яких перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізацію юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, а в інших випадках взагалі збільшено строк дії оренди землі.

Позивач зазначає, що наведені обставини вказують на безпідставну вибірковість у підході органу місцевого самоврядування щодо визначення алгоритму послідовності дій у земельних правовідносинах з орендарями під час переходу земель з державної власності до комунальної та подальшої взаємодії з платниками земельного податку (орендна плата), що цілком можна розцінювати як неправильне дискримінаційне ставлення до одних землекористувачів на відміну від інших.

Тобто питання про дострокове розірвання договору оренди землі №05470 від 29 грудня 2012 року у судовому порядку вирішувалося на пленарному засіданні Піщанобрідської сільської ради, рішення якої має дискримінаційний характер у порівнянні з іншими землекористувачами та впливає на її права, свободи та законні інтереси, як засновника ФГ «Зернопродукт» та особи з якою укладався договір оренди землі для ведення фермерського господарства.

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати рішення (розпорядження) Піщанобрідської сільської ради про розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 05470 на земельну ділянку загальною площею 52,0496 га, кадастровий номер :02:000:9091, що знаходиться на території Піщанобрідської сільської ради, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 - незаконним; визнати дії Піщанобрідської сільської ради, спрямовані на дострокове розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 05470 на земельну ділянку загальною площею 52,0496 га, кадастровий номер :02:000:9091, що знаходиться на території Піщанобрідської сільської ради, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 такими, що мають дискримінаційний характер у порівнянні з іншими землекористувачами на території цієї територіальної громади.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, як такий, що є необґрунтованим та не підтверджений належними доказами. Позовна вимога про визнання рішення (розпорядження) Піщанобрідської сільської ради Кіровоградської області про розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29.12.2012 незаконною, є безпідставною та необґрунтованою, оскільки є незрозумілим, яке саме рішення чи розпорядження позивач просить суд, визнати незаконним. Також, у позовній заяві не міститься жодного доводу на підтвердження наявності в діях відповідача хоча б однієї із визначених законодавством форм дискримінації, спрямованих на порушення визначених законодавством прав (ознак дискримінації) по відношенню до ОСОБА_1 (позивача у справі).

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити її позов. Вказує, що в оскаржуваному судовому рішенні має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Зазначає, що як засновник ФГ «Зернопродукт», має законний інтерес щодо дії договору оренди землі, що входить до складу земель створеного господарства.

Вказує, що поза увагою суду залишилось те, що відповідач замість повідомлення орендаря земельної ділянки про перехід права власності на земельну ділянку, що є обов?язковим, впроваджує судову процедуру про розірвання чинного договору оренди землі (справи № 387/365/21, № 912/881/23), в той час як з іншими землекористувачами у подібних правовідносинах навпаки приймає рішення про внесення змін до договору оренди землі, згідно яких означення органу державної влади (орендодавця) змінує на орган місцевого самоврядування Піщанобрідську сільську раду, збільшує строк дії оренди землі, а перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря визначає, що це вже не є підставою для зміни умов або розірвання договору, що не збігається з принципами справедливості, добросовісності і розумності, а й відтак є недопустимим.

На виконання рішення суду про витребування документів, що стали підставою для прийняття рішення (розпоряджання) Піщанобрідської сільської ради про розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 05470, відповідачем було надано до матеріалів справи рішення № 1296 від 20.12.2022. Вважає, що вказане рішення судом не оцінювалося й не досліджувалося, а зроблено хибний висновок, що вона звернулася до суду з вимогою про визнання незаконним неіснуючого рішення, при цьому суд упереджено визначив, що означене рішення органу місцевого самоврядування не охоплюється позовною вимогою щодо визнання такого рішення незаконним.

Зауважує, що саме рішення № 1296 від 20.12.2022 і є предметом позовних вимог, адже цілком визначає правовідносини, що є підставою позовних вимог, враховуючи, що подану нею заяву від 25.01.2022 про внесення змін до договору оренди землі взагалі не було розглянуто.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Згідно з договором оренди землі Добровеличківська районна державна адміністрація, в особі голови РДА Яременка О.П. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), уклали даний договір, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі від 29.12.2012 року за №05470. Зі змісту умов договору оренди землі з`ясовано, що орендодавець надав орендарю в строкове платне користування терміном на 15 років земельну ділянку загальною площею 52,0496 га, яка знаходиться на території Піщанобрідської сільської ради. Відповідно до п.5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1109268,52 гривень. Згідно з п.8-9 договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі щорічно у грошовій формі 4% від грошової оцінки земель, в розмірі 44370,74 грн. У п.40 Договору оренди земельної ділянки, встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (т.1, а.с.18-23).

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1, а.с.24), судом з`ясовано, що позивач створила Фермерське господарство «Зернопродукт» та є керівником даного господарства. Разом з тим, у відомостях про керівника юридичної особи, а також відомостей про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, зазначено громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також згідно даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, зазначено ФГ «Волков В.В.» та ФГ «Богдан АГРО-3».

Згідно наказу про передачу земельних ділянок державної власності від 18.06.2019 №11-3020/14-19-СГ, виданого ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та реєстру земельних ділянок, передано Піщанобрідській сільській раді (ОТГ) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1790,6165 га, які розташовані на території Червонополянської сільської ради, Піщанобрідської сільської ради, Любомирівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (які увійшли до складу Піщанобрідської сільської ради (ОТГ)), згідно з актом приймання передачі (т.1, а.с.27).

В подальшому рішенням шостої сесії восьмого скликання Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області за №192 від 16.03.2021, з метою збільшення надходжень до бюджету, доручено сільському голові Піщанобрідської сільської ради, звернутись до орендарів земельних ділянок комунальної власності з пропозицією щодо збільшення орендної плати до 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (т.1, а.с.28).

На підставі поданих землекористувачами (орендарями), фізичними та юридичними особами відповідних заяв про внесення змін до договорів оренди землі, які подані у період з лютого місяця 2021 року по липень місяць 2021 року (т.1, а.с.138-154), рішенням Піщанобрідської сільської ради шостої сесії восьмого скликання №99 від 16.03.2021 року, рішенням сьомої сесії восьмого скликання №385 від 23.04.2021 року, рішеннями дев`ятої сесії восьмого скликання №503 від 09.07.2021 року, №504 від 09.07.2021 року, №505 від 09.07.2021 року, №506 від 09.07.2021 року, №507 від 09.07.2021 року, №508 від 09.07.2021 року, №509 від 09.07.2021 року, №510 від 09.07.2021 року, №511 від 09.07.2021 року, рішеннями одинадцятої сесії восьмого скликання №653 від 17.09.2021 року, №799 від 17.09.2021 року, №800 від 17.09.2021 року, №801 від 17.09.2021 року, №802 від 17.09.2021 року та №803 від 17.09.2021 року, було внесено зміни до договорів оренди земельних ділянок (т.1, а.с.29-60).

При цьому, ОСОБА_1 (позивач у справі) з відповідною заявою про внесення змін до договору оренди землі до відповідача у вказаний період не зверталась, відповідну заяву позивачем подано лише 25.01.2022 року (т.1, а.с.182), на що отримано відповідь про те, що подана ОСОБА_1 заява буде розглянута на черговій сесії сільської ради (т.1, а.с.197).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Сторони, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду скправи в судове засідання апеляційного суду не зявилися.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що вимога про визнання незаконним рішення та розпорядження Піщанобрідської сільської ради про розірвання в судовому порядку договору оренди не ґрунтується на законі та доказах..

Також не підлягає задоволенню і вимога позивача про визнання дій відповідача, які на її думку, мають дискримінаційних характер у порівнянні з іншими землекористувачами, оскільки останній скористався своїм Конституційним правом та обрав передбачений законом та договором спосіб захисту своїх прав та інтересів, шляхом розірвання договору оренди землі від 29.12.2012 в судовому порядку.

За змістом статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідо ст. 4 Закону України «Про самоврядування» органи місцевого самоврядування мають право на судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання незаконним рішення (розпорядження) Піщанобрідської сільської ради про розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 05470, укладеного між Добровеличківською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 та про визнання дій відповідача, спрямованих на дострокове розірвання договору оренди в судовому порядку такими, що мають дискримінаційних характер у порівнянні з іншими землекористувачами.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-3020/14-19-СГ від 18.06.2019 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» земельну ділянку, що є предметом згаданого договору оренди, передано у комунальну власність Піщанобрідської сільської ради ОТГ.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, зокрема, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Положеннями статей 169, 172 ЦК України встановлено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин та набувають і здійснюють цивільні права й обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно зі статтями 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору повністю або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Законом України «Про оренду землі» виділено три види розірвання договору оренди землі, які не є тотожними:

1) розірвання договору за згодою сторін - договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін (частина третя статі 31 Закону України «Про оренду землі»);

2) дострокове розірвання договору оренди землі - на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частина третя статті 31 Закону України «Про оренду землі»). Підстави для дострокового розірвання через суд закріплені в частині першій статті 32 Закону України «Про оренду землі» та полягають у невиконанні орендарем своїх обов`язків, визначених положенням закону або договору;

3) розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку - розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (частина четверта статті 31 Закону).

Дострокове розірвання через суд можливе у разі наявності підстав, визначених частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі», а одностороннє розірвання за рішенням ради - при наявності підстав, безпосередньо передбачених в самому договорі оренди.

У п.40 Договору оренди земельної ділянки, встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (т.1, а.с.18-23).

Такі умови договору відповідають приписам частин першої, третьої статті 651 ЦК України, за змістом яких сторони мають право обумовити у договорі односторонню відмову від договору, у разі застосування якої договір є відповідно розірваним.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним у справі доказам та, посилаючись на положення частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» та умови пункту 40 договору оренди землі від 29 грудня 2012 року, який передбачає можливість розірвання договору орендодавцем у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконним рішення Піщанобрідської сільської ради про розірвання у судовому порядку договору оренди землі від 29 грудня 2012 року № 05470.

Під час розгляду справи суд першої інстанції врахував, що у матеріалах справи міститься рішення Піщанобрідської сільської ради двадцять четвертою сесії восьмого скликання №1296 від 20.12.2022 року (т.2, а.с.78), яке надано відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів. З даного рішення, судом з`ясовано, що сільська рада вирішила надати дозвіл сільському голові щодо початку процедури розірвання договору оренди землі від 29.12.2012 року та доручено сільському голові звернутися до ОСОБА_1 з угодою щодо розірвання зазначеного договору. Але, враховуючи те, що позивач звернулася з даним позовом до суду у жовтні 2021 року, а зазначене рішення прийнято на сесії сільської ради 20 грудня 2022 року, воно не охоплюється позовною вимогою позивача щодо визнання такого рішення незаконним.

Згідно частини першоїстатті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Таким чином, звернення відповідача до суду за захистом свого цивільного права передбачене законом, а тому не може бути визнаним незаконним та дискримінаційним.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та змісту заявлених позовних вимог, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду та незаконність ухваленого рішення, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки стороною позивача не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилалася як на підставу своїх вимог.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення не встановлено. В даному випадку висновок, зроблений судом першої інстанції, в повному обсязі відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді С.І. Мурашко

О.А. Письменний