Справа № 594/711/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в спрощеному порядку без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2021 з нього стягнуто в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.03.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну 27.02.2022, він вступив до лав Збройних Сил та є солдатом в/ч НОМЕР_1 . В період з 15.09.2022 по 26.10.2022 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України в районі населеного пункту Зайцеве Бахмутського району Донецької області, під час оборонного бою ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав мінно-вибухову травму внаслідок ворожого обстрілу. Під час виконання бойового завдання оборонного бою в районі населеного пункту Берестове Бахмутського району ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав бойове (вогнепальне) поранення внаслідок ворожого мінометного обстрілу. З 20.12.2022 по 21.12.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КНП КМР «МЛШМД» м.Кам`янське, а згодом на лікуванні в КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР, та КНП «Заліщицька центральна районна лікарня» Заліщицької міської ради. Внаслідок проведеного лікування його було виписано додому з незначним покращенням та рекомендаціями подальшого лікування, на яке необхідні чималі кошти. 24.02.2023 у зв`язку із усіма вище наведеними фактами, йому було надано статус учасника бойових дій.

Відповідно до офіційної інформації з електронного сервісу «Українське бюро кредитних історій» він, як фізична особа має заборгованість за кредитними договорами, що становить 1 548 525, 68 (один мільйон п`ятсот сорок вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять гривень 68 копійок).

Крім того, він є засновником приватного підприємства «Золотий Лев 777», однак станом на теперішній час поточна заборгованість його підприємства перед кредиторами становить 520 046, 71 грн. Також у віці 70-ти років померла його мати ОСОБА_6 , і він вимушений був займатись організацією (в тому числі фінансовим забезпеченням) похорон матері, а перед цим її лікуванням. Враховуючи вищезазначене, в нього немає фінансової можливості оплачувати аліменти у розмірі, що були визначені судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2021, оскільки має належним чином лікуватися після отриманих травм, щоб була змога утримувати своїх дітей і в подальшому, окрім того, у нього є взяті кредити у шлюбі (шлюб було розірвано 05.04.2021, справа № 594/151/21), які необхідно оплачувати, а можливості такої наразі немає. Тому просить суд зменшити розмір аліментів, а саме: стягнути аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/3 його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської областівід 16.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів у зв`язку з відсутністю правових підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а наявність у нього кредитних заборгованостей перед банками, смерть його матері, а також необхідність у лікуванні, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Вказала, що син ОСОБА_7 в цьому році закінчив 9-й клас і має намір постувати на навчання у Борщівський агротехнічний коледж, у зв`язку з чим вона буде нести ще більші витрати на його утримання. Донька ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства, повністю нерухома, сама пересуватись не може, і вона несе витрати на її лікування, періодично водить на обстеження, консультації в м. Тернопіль та Кам`янець-Подільський і завжди вимушена наймати автомобіль, бо інакше не може їхати, а відповідно несе витрати на оплату автомобіля та паливні матеріали. Проводила MPT дитині, за що заплатила 15 000 грн. Донька ОСОБА_9 навчається у 4-му класі. Вона сама виховує трьох дітей, позивач участі у їх виховані фактично не приймає. Аліменти відповідач почав сплачувати лише після її неодноразових скарг до відділу ДВС, а зараз має заборгованість. Тобто, починаючи з 27.02.2022 і по даний час, маючи стабільний дохід, позивач свідомо ухилявся від сплати аліментів на дітей. Позивач не надав суду жодних доказів того, що він поніс чи має нести будь-які витрати і які конкретно на проведення його лікування, а надав лише документи, що підтверджують отримання поранення та факт лікування, що вже мало місце. Їй одній утримувати трьох дітей, витрати на яких постійно зростають через те, що діти дорослішають, ціни на продукти харчування, одяг, взуття, комунальні послуги теж постійно збільшуються, дуже важко.

Позивач у відповіді на відзив позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підтримав. Вказав, що оплачує аліменти на дітей не з мінімальної заробітної плати, а саме із офіційної заробітної плати, що передбачена чинним законодавством як для військовослужбовця (Звіт про здійснені відрахування та виплати від 30.08.2023 року). Окрім сплати аліментів, при приїзді до дітей він з ними активно проводить час і купляє все необхідне, а то і більше, за їхнім бажанням. Відповідачка станом на теперішній час ніде не працює,і звісно кошти, що стягуються з нього, ідуть на її утримання також, але згідно закону права і обов`язки щодо дітей розподіляються порівно, що на сьогоднішній час не відповідає дійсності. Він потребує лікування, чого наразі дозволити собі не може, бо 50% його доходів, в тому числі і так звані «бойові», що мають витрачені бути на його здоров`я, він віддає. Крім того, для сина ОСОБА_7 він надав Довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що є підставою для надання пільг при вступі, а також отримання ним стипендії. Також донька ОСОБА_8 отримує пенсію з інвалідності. Зазначив, що його здоров`я не дозволяє продовжувати службу у лавах Збройних Сил України, оскільки йому потрібно в подальшому лікуватися.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2021 з ОСОБА_1 стягнуто в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.03.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Встановлені судом та наведені вище обставини сторонами не заперечувались.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач на підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів надав копії: військового квитка на ім`я ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 ; довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 04.01.2023 р. № 2000; довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.11.2022 № 1428; довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.01.2023 № 2168; первинної медичної картки про надання невідкладної медичної допомоги форма 100; виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8655 від 21.12.22; довідки про тимчасову непрацездатність особи або начальницького складу служби цивільного захисту № 558 від 21.12.2022; перевідний епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 16674 від 28.12.2022; виписку з медичної карти стаціонарного хворого № 229 в КНП «Заліщицька центральна районна лікарня » Заліщицької міської ради; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8958/919/80/13 від 10.01.2023; копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_3 від 24.02.2023; відомості щодо фінансових зобов`язань фізичної особи ОСОБА_1 з електронного сервісу «Українське бюро кредитних історій»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 08.05.2023; відомості щодо фінансових зобов`язань ПП «Золотий Лев 777» з електронного сервісу «Українське бюро кредитних історій»; копію свідоцтва про смерть матері ОСОБА_6 серія НОМЕР_4 від 16.03.2023; звіт про здійснені відрахування та виплати від 30.08.2023; протокол дослідження МРТ колінного суглобу від 02.08.2023.

Відповідачкою на підтвердження заперечень проти позову про зменшення розміру аліментів надано довідку з місця проживання про склад сім`ї та копію посвідчення серії НОМЕР_5 , згідно якого дитина ОСОБА_2 є дитиною інвалідом підгрупи А.

Відповідно до ч.1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 80 цього Кодексу достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Суд вважає, що наведені позивачем підстави для зміни раніше встановленого розміру аліментів не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі.

Посилання позивача як на підставу зменшення розміру аліментів, на ті обставини, що внаслідок отримання ним бойових травм через перебування на фронті, він лікувався та потребує в подальшому лікування, але наразі дозволити собі не може, бо 50% своїх доходів, в тому числі і так звані «бойові», він віддає, не підтверджено жодними доказами щодо здійснених позивачем витрат на лікування та розміру цих витрат в подальшому позивачем теж не підтверджено.

Позивач також вказує, що відповідно до офіційної інформації з електронного сервісу «Українське бюро кредитних історій» він, як фізична особа, має заборгованість за кредитними договорами, що становить 1 548 525, 68 грн, проте ознайомившись з наданими позивачем на підтвердження цього факту доказами, неможливо однозначно ідентифікувати особу боржника та переконатися, що саме позивач має заборгованість за кредитними договорами, що становить 1 548 525, 68 грн. Належних доказів позивачем не надано.

Крім того, посилання позивача на те, що він є засновником приватного підприємства «Золотий Лев 777», однак станом на теперішній час поточна заборгованість його підприємства перед кредиторами становить 520 046, 71 грн, також у віці 70-ти років померла його мати ОСОБА_6 , і він вимушений був займатись організацією (в тому числі фінансовим забезпеченням) похорон матері, а перед цим її лікуванням не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

У зв`язку з вище наведеним, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, зокрема не надав доказів на підтвердження здійснених ним витрат, що вплинуло на погіршення його майнового стану. Без доведення погіршення майнового становища позивача, зменшення розміру аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їхнім інтересам.

В матеріалах справи відсутні докази матеріального стану позивачу, які б свідчили про реальну його неможливість сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі. Одночасно достатність заробітку (доходу) позивача для сплати аліментів у такому розмірі підтверджена наданими ним доказами по справі, зокрема звітом про здійснені відрахування та виплати.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, визначений судовим наказом Борщівського районного суду Тернопільської області від 21.03.2021 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення дітей сторін та суперечитиме їхнім інтересам, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати слід покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя :