Єдиний унікальний номер 722/1544/23
Номер провадження 2/722/296/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у підготочому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Батраком М.Ю. звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилався на те, що позивачка ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 0,2277 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :001:0068. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 262048224 від 17.06.2021 ОСОБА_2 на праві власності належить об`єкт житлової нерухомості, магазин, загальною площею 76,1 кв м., за адресою АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :001:0068.

На зазначеній земельній ділянці позивачка за власні кошти здійснила будівництво (реконструкцію) добудову зазначеної будівлі, а саме: нежитлову будівлю (магазин) 1 поверх літ. «А», загальною площею приміщень 173,6 кв.м. (приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8), що розташована по АДРЕСА_1 та виготовила на них технічний паспорт.

Для оформлення всіх належних документів на побудовану нерухомість вона звернулася до Державної інспекції архітектури та містобудування України, однак, їй було відмовлено в цьому. На даний час, згідно звіту про проведення технічного обстеження від 15.02.2023 року встановлено можливість до експлуатації вказаних приміщень. Побудовані нежитлові приміщення за межі належної їй земельної ділянки не виходять, при здійсненні будівництва права інших осіб не порушені.

На даний час позивачка позбавлена можливості зареєструвати Декларацію про готовність належних їй нежитловий будівель до екплуатації по амністії та внести до Державного реєстру інформацію щодо зміни об"єкта речового права власності і повноцінно здіснювати правомочніть належного їй майна.

Просив визнати за позивачкою ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (магазин) 1 поверх літ. «А», загальною площею приміщень 88,7 кв.м. (приміщення 1-2,1-5,1-6,1-7,1-8), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив суд визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю (магазин) 1 поверх літ. «А», загальною площею приміщень 173,6 кв.м. (приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Утоненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника.

Представник відповідача Кучерява О. у судове підготовче засідання також не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, про відсутність заперечень на вищезазначену позовну заяву, розгляд справи проводити без присутності представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 637681, виданого 27.04.2006 на підставі рішенням №4 ХІІІ сесії ХХІV скликання Білоусівської сільської ради від 11.01.2005 року, позивачка ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки площею 0,2277 га, яка розташована за адресою: с.Білоусівка, Дністровського району Чернівецької області, кадастровий номер :001:0068.

31.01.2023 року КП «Сокирянське БТІ» було видано позивачці технічний паспорт на об`єкт (громадський будинок), який розташований за адресою:АДРЕСА_1 .

Згідно копії звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об"єкта житлова будівля з підвалом (магазин) літ."А" за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що нежитлова будівля (магазин) 1 поверх літ. «А» із зазначеними новозбудованими приміщеннями за адресою АДРЕСА_1 готові до експлуатації.

Згідно копії звіту виконаного оцінювачем ОСОБА_4 про незалежну оцінку майна нежитлової будівлі з підвалом що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено, що ринкова вартість об"єкта складає 484967 грн.

Згідно копії витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва реєстраційний номер IУ89 від 03.02.2023 року, зазначено, що ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта та повернуто на доопрацювання, у зв`язку з тим, що декларація про готовність до експлуатації об`єкта подається на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

З огляду на викладені вище обставин та вимоги закону, враховуючи те, що самочинно побудоване нерухоме майно розташоване виключно в межах земельної ділянки, яка належить позивачці, а також враховуючи те, що встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації даного майна, суд вважає, що вказане нерухоме майно не порушує права та інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання представником відповідача позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.331, 375, 376 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 81, 82, 197, 206, 258, 259, 264, 268, 273, 352, 354, 355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визнання права власності на самочинне будівництво -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: с.Білоусівка Дністровського району Чернівецької області право власності на нерухоме майно: а саме, нежитлову будівлю (магазин) 1 поверх літ. «А», загальною площею приміщень 173,6 кв.м. (приміщення 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Суський О.І.