єдиний унікальний номер справи 531/2090/23
номер провадження 2/531/449/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Герцова О. М., за участю секретаря судового засідання - Капленко Є. С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Карлівка справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить відібрати малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнути з відповідачів аліменти.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради, (далі служба у справах дітей) перебувають малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

До служби у справах дітей 12.05.2023 надійшло усне повідомлення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У зв`язку з чим, службою у справах дітей направлено лист до комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» міської ради з метою підтвердження чи спростування наявності складних життєвих обставин у родині.

Так, 18.05.2023 здійснено спільний комісійний виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . З`ясовано, що у родині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виховуються малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьком дітей (окрім ОСОБА_9 та ОСОБА_7) є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Зі слів матері дітей, ОСОБА_2 проживає окремо, однак приїздить до дітей майже щодня. ОСОБА_1 перебуває до погляду за дітьми до 3-х років, має інвалідність.

На момент візиту в родину занепокоєння викликав зовнішній вигляд найменших дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Діти лежали у своїх ліжечках, без постільної білизни (лежали на клейонці та поролоні). Крім того, за зовнішніми ознаками вага та зріст дітей не відповідав їх віку. На момент візиту в помешканні брудно, речі розкидані, продукти харчування наявні в мінімальній кількості. Матері дітей наголошено на необхідності терміново з`явитися до лікаря-педіатра для здійснення медичного огляду дітей.

Фахівцями відділення соціальної роботи комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» складено акт оцінки потреб сім`ї. Згідно акту, складеного за результатом оцінювання потреб дітей та їх сім`ї, малолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , взято на облік служби, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах.

Додатково службою у справах дітей направлено клопотання до медичного закладу.

19.05.2023 лікарем-педіатром та сімейною медичною сестрою здійснено виїзд у родину ОСОБА_1 . За результатом виїзду малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 госпіталізовано в дитяче відділення комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» (додаток 8). Стан здоров`я дітей на момент влаштування - загрозливий для їх життя. Вага ОСОБА_4 у віці 9 місяців становила - 4700,0 кг, а ОСОБА_3 у віці 1 рік 11 місяців - 9000, 0 кг.

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» № 300 від 14.07.2023 малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поступили до відділення в тяжкому стані з ознаками недостатнього харчування та затримки розвитку: ОСОБА_3 - з діагнозом: білково-енергетична недостатність ІІ ст., синдром м`язової гіпотонії, затримка психомоторного розвитку, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість. ОСОБА_4 - з діагнозом: білково-енергетична недостатність І-ІІ ст., затримка психомоторного розвитку, МАРС, ВОВ, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість. За час перебування дітей у відділенні мати та батько відвідували їх неодночасно, по два рази, нетривало, участі у догляді за дітьми не приймали.

Враховуючи тяжкість стану та необхідність дообстеження дітей на ІІІ рівні надання медичної допомоги, 22.05.2023 діти переведені у відділення раннього дитинства з неонатальними ліжками дитячої міської клінічної лікарні Полтавської міської ради.

При виписці з обласної лікарні 07.06.2023 встановлені діагнози:

- ОСОБА_3 - аліментарний маразм, синдром м`язової гіпотонії, астено-невротичний синдром, затримка стато-моторного, когнітивного та передмовленневого розвитку, метаболічна кардіопатія, ВОВ, дисплазія кульшових суглобів, рахіт ІІ ст. підгострий перебіг, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість.

- ОСОБА_4 - затримка стато-моторного, когнітивного та передмовленневого розвитку, метаболічна кардіопатія, дисплазія кульшових суглобів, рахіт ІІ ст. підгострий перебіг, дефіцитна анемія І ст., синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість.

Ще одним доказом неналежного виконання батьківських обов`язків є те, що мати не завжди приводить дітей на профілактичні огляди лікарями, крім того, рекомендації лікарів не виконує.

Враховуючи ситуацію, що склалася у родині, 16.06.2023 до служби у справах дітей звернувся ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дідусь дітей по лінії батька. Чоловік написав заяву про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до його родини. Крім того чоловік запевнив, що з метою забезпечення найкращих інтересів дітей та збереження їх права на проживання у сімейному оточенні має намір влаштувати їх у свою родину.

Інспектором ювенальної превенції враховуючи ситуацію, що склалася в родині, відносно батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за неналежне виконання батьківських обов`язків, складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст.184 КУпАП.

Враховуючи, що малолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 проживають у родині матері ОСОБА_1 періодично здійснювалися комісійні візити у родину.

Згідно інформацій з навчального закладу та закладу дошкільної освіти, ОСОБА_5, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_7 відвідують заклади, батьки дітей підтримують контакти з вихователями та вчителями, однак у родині присутня постійна конфліктність, нервозність.

ОСОБА_5, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 відвідують заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) № 3 «Веселка». Діти активні, комунікабельні, товариські. Навики самообслуговування сформовані згідно їх віку, інтелектуальний рівень дітей також відповідає віковій нормі. ОСОБА_9 закінчив 5 клас опорного закладу «Карлівський ліцей № 4», навчався за інклюзивною формою навчання. Мати розвитку та вихованню дитини приділяє достатньо уваги, відвідує заходи, що проводяться у ліцеї для батьків.

З метою подолання складних життєвих обставин та їх наслідків, за рішенням відділу соціального забезпечення виконавчого комітету, родині надається соціальна послуга - «соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах».

Питання щодо доцільності/недоцільності відібрання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розглядалося 13.06.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

За результатами засідання, враховуючи вік та стан здоров`я ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , а також те, що залишення дітей у родині батьків є небезпечним для їх життя, здоров`я і морального виховання, вирішено відібрати малолітніх дітей у батьків без позбавлення батьківських прав та підготувати для розгляду і затвердження на засіданні виконавчого комітету проєкт відповідного рішення.

Так, 30.06.2023 на засіданні виконавчого комітету міської ради затверджено рішення № 244 «Про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав».

Враховуючи вищезгадане рішення малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взято на облік служби у справах дітей, як таких, що залишилися без батьківського піклування.

Після лікування дітей в медичних закладах, наказом служби у справах дітей № 124 від 06.07.2022 малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тимчасово влаштовано до родини дідуся ОСОБА_15 .

ОСОБА_5, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 продовжують проживати у родині ОСОБА_1 та перебувати на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. На постійній основі здійснюється контроль за забезпеченням прав та законних інтересів дітей у родині.

Вищезазначене говорить, про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створили належні умови для їх розвитку, не проявляють батьківської турботи. Крім того, недбалість батьків, неналежний догляд за ними, призвів до стану - загрозливого для їх життя.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, у заяві позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

04.09.2023 року від відповідачів надійшли заяви, у яких вони позов визнають в повному обсязі, а справу просять розглядати без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтвах про народження матір`ю вказана ОСОБА_1 , а батьком зазначено ОСОБА_2 (а.с.4,5).

18.05.2023 здійснено спільний комісійний виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . З`ясовано, що у родині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , виховуються малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьком дітей (окрім ОСОБА_9 та ОСОБА_7) є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Зі слів матері дітей, ОСОБА_2 проживає окремо, однак приїздить до дітей майже щодня. ОСОБА_1 перебуває до погляду за дітьми до 3-х років, має інвалідність. На момент візиту в родину занепокоєння викликав зовнішній вигляд найменших дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Діти лежали у своїх ліжечках, без постільної білизни (лежали на клейонці та поролоні). Крім того, за зовнішніми ознаками вага та зріст дітей не відповідав їх віку. На момент візиту в помешканні брудно, речі розкидані, продукти харчування наявні в мінімальній кількості. Матері дітей наголошено на необхідності терміново з`явитися до лікаря-педіатра для здійснення медичного огляду дітей. Фахівцями відділення соціальної роботи комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» складено акт оцінки потреб сім`ї. Згідно акту, складеного за результатом оцінювання потреб дітей та їх сім`ї, малолітніх дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , взято на облік служби, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах (а.с.9).

19.05.2023 лікарем-педіатром та сімейною медичною сестрою здійснено виїзд у родину ОСОБА_1 . За результатом виїзду малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 госпіталізовано в дитяче відділення комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» (додаток 8). Стан здоров`я дітей на момент влаштування - загрозливий для їх життя. Вага ОСОБА_4 у віці 9 місяців становила - 4700,0 кг, а ОСОБА_3 у віці 1 рік 11 місяців - 9000, 0 кг. (а.с.12).

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Карлівська лікарня ім. Л.В.Радевича» № 300 від 14.07.2023 малолітні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поступили до відділення в тяжкому стані з ознаками недостатнього харчування та затримки розвитку: ОСОБА_3 - з діагнозом: білково-енергетична недостатність ІІ ст., синдром м`язової гіпотонії, затримка психомоторного розвитку, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість. ОСОБА_4 - з діагнозом: білково-енергетична недостатність І-ІІ ст., затримка психомоторного розвитку, МАРС, ВОВ, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість. За час перебування дітей у відділенні мати та батько відвідували їх неодночасно, по два рази, нетривало, участі у догляді за дітьми не приймали.

Враховуючи тяжкість стану та необхідність дообстеження дітей на ІІІ рівні надання медичної допомоги, 22.05.2023 діти переведені у відділення раннього дитинства з неонатальними ліжками дитячої міської клінічної лікарні Полтавської міської ради.

При виписці з обласної лікарні 07.06.2023 встановлені діагнози:

- ОСОБА_3 - аліментарний маразм, синдром м`язової гіпотонії, астено-невротичний синдром, затримка стато-моторного, когнітивного та передмовленневого розвитку, метаболічна кардіопатія, ВОВ, дисплазія кульшових суглобів, рахіт ІІ ст. підгострий перебіг, синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість.

- ОСОБА_4 - затримка стато-моторного, когнітивного та передмовленневого розвитку, метаболічна кардіопатія, дисплазія кульшових суглобів, рахіт ІІ ст. підгострий перебіг, дефіцитна анемія І ст., синдром жорсткого поводження з дитиною, занедбалість (а.с.13).

16.06.2023 до служби у справах дітей звернувся ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дідусь дітей по лінії батька. Чоловік написав заяву про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до його родини. Крім того чоловік запевнив, що з метою забезпечення найкращих інтересів дітей та збереження їх права на проживання у сімейному оточенні має намір влаштувати їх у свою родину (а.с. 15).

Інспектором ювенальної превенції враховуючи ситуацію, що склалася в родині, відносно батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за неналежне виконання батьківських обов`язків, складено 2 протоколи про адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст.184 КУпАП (а.с. 16).

30.06.2023 на засіданні виконавчого комітету міської ради затверджено рішення № 244 «Про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав», малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взято на облік служби у справах дітей, як таких, що залишилися без батьківського піклування (а.с.23-25).

Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину.

Відповідно до положень ч. 1ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Ураховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників.

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України , при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом, відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, наявність переконливих доказів реальної небезпеки для здоров`я дитини та неможливості усунення іншими заходами, ніж відібрання дитини, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам, що згідно вимогами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей.

Таким чином, відібрання дитини у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків, яка не є крайнім і незворотним заходом. Отже, відповідачі не позбавлені можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їм дітей.

З урахуванням викладеного, суд вважає, за можливе прийняти визнання позову відповідачами, тому позов підлягає до задоволення.

Судові витрати у вигляді судового збору, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачів.

На підставі п.п. 2-5 ч. 1 ст.164, ч. 2 ст.166, ч. 1,2ст.170,182,183 СК України, керуючись ст. ст.4,12,19,81,141,263-265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без позбавлення їх батьківських прав.

Передати малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Виконавчому комітету Карлівської міської ради як органу опіки та піклування, для вирішення питання щодо їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь дитячого закладу куди будуть передані діти або особі, якій діти будуть передані на виховання аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2023 року і до повноліття старшої дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Карлівським РВ УМВС України в Полтавській області 05.02.2009 року, на користь дитячого закладу куди будуть передані діти або особі, якій діти будуть передані на виховання аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2023 року і до повноліття старшої дитини.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Карлівським РВ УМВС України в Полтавській області 05.02.2009 року, на користь держави судовий збір у розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль) гривні, по 1342,00 грн. (одна тисяча сорок дві гривні нуль копійок) з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Карлівський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Герцов