Р І Ш Е Н Н Я№ 127/17354/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що 30.04.2017 сторони уклали шлюб.

У шлюбі в сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач не може матеріально забезпечити дітей належним чином, оскільки на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку.

Відповідач працює, проживає окремо, на потреби дружини та дітей кошти не надає.

Враховуючи викладене вище, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3-х річного віку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.07.2023 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с. 26).

09.08.2023 позивач ОСОБА_1 через свого представника надала суду уточнену позовну заяву. (а.с.36-37)

17.08.2023 представник позивача ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просила уточнену позовну заяву, яка надійшла до суду 09.08.2023, вважати відкликаною, та розглядати справу за первісними позовними вимогами. (а.с.40)

26.09.2023 на електронну адресу суду надійшов лист відповідача ОСОБА_2 , в якому він заперечує проти тверджень, якими позивач обгрунтовує позов. Зазначає, що усвідомлює свій обов`язок утримувати дітей, та не проти їм допомагати. Просить суд встановити мінімальний розмір аліментів, які будуть стягуватися з нього. (а.с. 54)

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Судом встановлено, що 27.04.2017 сторони уклали шлюб, про що було зроблено актовий запис №15. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 16.06.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). (а.с.19)

У шлюбі в сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.07.2020 Виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області (а.с.5 на звороті) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 29.11.2022 Іршавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). (а.с.5)

Відповідно до договору найму від 16.01.2023, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір найму трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Сума орендної плати 1000 грн. на місяць. З наймачем у квартирі проживають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.21)

Відповідно до декларації №0001-5387-К6А0 від 06.04.2023 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3", законним представником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 (а.с. 22)

Відповідно до декларації №0001-Н287-К6А0 від 06.04.2023 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3"" законним представником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 22, на звороті)

Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частин 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2,3 ст. 181 СК України).

Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Судом було встановлено, що діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, при тому, що відповідач не надає коштів на їх утримання, хоча являється здоровою, працездатною особою.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів, як це передбачено п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, тобто позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто з 14.06.2023 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини, то суд враховує, що нормами статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

З урахуванням того, що діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, а доказів утримання позивача відповідач матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, ураховуючи те, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утиримання дітей у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) відповідача та відсутні докази про неможливість утримувати дружину, суд враховуючи принципи розумності та справедливості вважає, що з відповідача на утримання позивача слід стягнути аліментив розмірі 1500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х річного віку.

Визначений судом розмір аліментів підлягає стягненню відповідно до ст.191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто з 14.06.2023 року.

Згідно з 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 грн. оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 84, 91, 141, 164, 180-184, 191 СК України, ст. ст.76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, тобто за період з 14.06.2023 по 14.07.2023 допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: