ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1265/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/923/22 Категорія: 302000000 Щербак О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Новікова О.М.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач Звенигородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради,

відповідачі ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ОР-К»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2023 року, у складі судді Щербак О.В., у справі за позовом Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОР-К»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових прав,

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року Звенигородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради звернулась з вказаним позовом, із урахуванням заяви про зміну предмету позову, поданої до суду 14.12.2022, з вимогою витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером :04:001:0220; усунути перешкоди у здійсненні Лип`янською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером :04:001:0220, шляхом скасування державної реєстрації права оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-К» з одночасним припиненням речових прав, номер запису про інше речове право 47526562, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 64413231 від 06.08.2022.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що під час здійснення процесуального керівництва у кримінальних провадженнях № 0000122 від 08.08.2019, №0000358 від 05.10.2020, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 364, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.03.2010 серія ЯИ № 694490, виданого ОСОБА_1 , відповідно до розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 22.03.2010 №142, здійснено державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0220 площею 2,00 га, що розташована в адміністративних межах Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, за межами населеного пункту.

Разом з тим, за даними досудового розслідування вищевказаній особі земельна ділянка у власність у передбаченому законом порядку не передавалась, оскільки Шполянською районною державною адміністрацією відповідне розпорядження не приймалось, а Державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.03.2010 серія ЯИ № 694490 є підробленим.

Землевпорядна документація на зазначену земельну ділянку не розроблялася та на зберіганні у відділі у Шполянському районі ГУ ДГК у Черкаській області відсутня.

Також, у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000358 установлено, що ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0220 до Шполянської районної державної адміністрації не звертався.

Отже, позивач стверджував, що досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що ОСОБА_1 земельна ділянка у власність для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядку не передавалась.

Таким чином, внаслідок незаконності вибуття спірної земельної ділянки із володіння власника поза його волею, порушене право комунальної власності, яке підлягає відновленню, шляхом витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Крім того, позивач вказував, що для забезпечення Лип`янській сільській раді реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровими номером :04:001:0220 шляхом скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «ОР-К» з одночасним припиненням цього права на підставі ст.ст. 21, 152 ЗК України, ст. 16 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також у позові зазначено, що Лип`янська сільська рада, яка є правонаступником Антонівської сільської ради, не вживала заходів, у тому числі цивільно-правового характеру, щодо захисту законних інтересів держави в частині повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно, хоча прокуратура звертала увагу Лип`янської сільської ради на необхідність вчинення відповідних заходів. Така бездіяльність стала підставою для вжиття заходів представницького характеру органами прокуратури.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2023 року позов задоволено частково. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, з кадастровим номером :04:001:0220. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено стягнути із ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 3721 гривень 50 копійок.

Суд мотивував своє рішення тим, що рішення місцевим органом виконавчої влади про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_1 не ухвалювалось, а тому він відповідно до статті 387 ЦК України є незаконними володільцем спірної земельної ділянки. Відтак, спірна земельна ділянка, що розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район повинна бути повернута у комунальну власність Лип`янської сільської ради.

Крім того, суд вказав на те, що обраний позивачем спосіб захист порушеного права (віндикаційний позов) є ефективним, оскільки власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним у відповідності до вимог ст. 387 ЦК України.

Залишаючи без задоволення позовну вимогу про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових прав, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не набув права власності спірною земельною ділянкою, а лише є незаконним її володільцем, а відтак не мав права нею розпоряджатись, зокрема укладати угоди щодо такого майна. Одночасно суд зазначив, що оскільки усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України є негаторним позовом, спрямованим на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном, - не можна розглядати як єдиний позов вимогу витребувати спірну земельну ділянку та усунути перешкоди у користуванні, оскільки у такій вимозі поєднані одночасно два способи захисту (віндикаційний і негаторний позови), спрямовані на усунення різних за змістом порушень права власності. З огляду на що, судове рішення про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки є, як підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, так і підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації договору оренди землі та припинення речового права: права оренди ТОВ « ОР-К».

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкоди у здійсненні Лип`янською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 2,0 га за кадастровим номером :04:001:0220 шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ « ОР-К» з одночасним припиненням речових прав, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду у вказаній частині та ухвалити в цій частині нове про задоволення позовної вимоги. В іншій частині рішення залишити без змін. Здійснити розподіл судового збору, стягнувши з ТОВ «ОР-К» на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір за внесення позову у розмірі 2 481 грн, апеляційної скарги у розмірі 3 721, 50 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, як наслідок вказане судове рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що з метою повного захисту інтересів держави щодо відновлення права територіальної громади с. Антонівка, яка входить до складу Лип`янської сільської територіальної громади, на розпорядження та користування земельною ділянкою, ураховуючи перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні другого відповідача, прокурором окрім позовної вимоги про витребування її з чужого незаконного володіння першого відповідача, заявлено негаторну вимогу про припинення речового права ТОВ «ОР-К» на оренду земельної ділянки шляхом скасування державної реєстрації цього права.

Скаржник наголошує, що суд не застосував при вирішення спору правові висновки Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах про захист права користування та розпорядження земельними ділянками вимог статей 13, 14 Конституції України, ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині усунення перешкод у здійсненні сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою, шляхом скасування державної реєстрації права оренди з припиненням такого права за ТОВ «ОР-К».

Звертає увагу на те, що суд невірно застосував до даних правовідносин правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 18.01.2023 №488/2807/17, яка стосується об`єднання в одному позові вимог віндикаційного та негаторного характеру до одних правовідносин та одного відповідача.

Зазначає, що у даній справі вимоги віндикаційного та негаторного характеру пред`явлені щодо різних правовідносин та адресовані різним відповідачам, що не взято до уваги районним судом.

Вказує на те, що вимога про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння стосується незаконності вибуття земельної ділянки з власності сільської ради, де відповідачем є ОСОБА_1 , а вимога про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою спрямована до ТОВ «ОР-К» з метою припинення зареєстрованого речового права на спірну земельну ділянку, як перешкоди у користуванні та розпорядженні нею законним власником Лип`янською сільською радою.

Крім того, скаржник зазначає про помилковість висновків суду про достатність задоволення позовної вимоги про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння для скасування державної реєстрації речового права, оскільки з огляду на положення статей 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду про витребування земельної ділянки від ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради, дає підставу для внесення до Державного реєстру запису про припинення права власності ОСОБА_1 та відновлення права власності сільської ради, натомість, дані про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «ОР-К» на дану земельну ділянку залишаться незмінними в Реєстрі.

Відтак, зауважує, що вимога про усунення перешкоди у здійсненні Лип`янською сільською радою права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ «ОР-К» з одночасним припиненням речових прав є ефективним способом захисту порушеного права для забезпечення сільській раді можливості реалізувати всі правомочності власника даної земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положенням ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Прокурор оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових прав.

Рішення суду в частині витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Лип`янської сільської ради ніким не оскаржується, а отже, колегія суддів не входить в обговорення законності та обґрунтованості рішення в цій частині.

Колегія суддів вважає, що рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2023 року в частині позовних вимог у задоволенні яких відмовлено, не в повній мірі відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, з огляду на наступне.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ № 694490, виданому 29.03.2010 на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 22.03.2010 № 142, ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером :04:001:0220 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в адміністративних межах Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, за межами населеного пункту.

02.08.2019 за вих.№ 10-23-0.6-5652/2-19 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області направило повідомлення на адреси Управління захисту економіки в Черкаській області ДЗЕ НП України, Управління служби безпеки України в Черкаській області, Прокуратуру Черкаської області, Головне Управління національної поліції в Черкаській області про те, що за інформацією відділу у Шполянському районі Головного управління у ході проведення робіт з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності ( за межами населеного пункту), що розташовані на території Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області були виявлені земельні ділянки, реєстрація яких була здійснена з порушенням земельного законодавства. На підставі онлайн заявок, які надійшли через електронний сервіс була здійснена державна реєстрація земельних ділянок зокрема з кадастровим номером :04:001:0220. У пакеті поданих документів були наявні державні акти на право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які були видані на підставі розпорядження Шполянської районної державної адміністрації від 22.03.2010 № 142. Проте, в ході внутрішньої співпраці з Шполянською районною державною адміністрацією було встановлено, що на підставі вказаного розпорядження було передано у власність земельні ділянки іншим громадянам та з іншим цільовим призначенням. Крім того, спеціалістами Відділу у Шполянському районі Головного управління було встановлено відсутність записів про реєстрацію вказаних державних актів в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю, а також архівні копії державних актів та документації із землеустрою.

У листі від 29.08.2019 на запит Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури від 09.08.2019, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надало відомості аналогічні змісту повідомлення від 02.08.2019 за вих.№ 10-23-0.6-5652/2-19.

Відповідно п.п. 2.14 та 4.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 (чинної на час видачі оскаржуваного державного акту), державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, другий примірник державного акта зберігається у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

Листом від 24.12.2019 № 617/414-19-0.360 на запит Смілянської місцевої прокуратури, відповідно якого серед іншого запитувалась інформація щодо державного акту ЯИ № 694490, Відділ у Шполянському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомив, що інформація щодо обліку, виготовлення та видачі запитуваних державних актів, архівні примірники державних актів, записи про державну реєстрацію запитуваних державних актів у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю на право користування землею, договорів оренди у Відділі відсутні.

Згідно відповіді Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області від 10.01.2020 № 01-39/2867, на запит прокурора від 10.12.2019 № 33/4-906 вих. 19, зокрема щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0220, заяв (клопотань) від осіб, зазначених у запиті, про надання їм у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Антонівської сільської ради Шполянського району до райдержадміністрації у 2010 році, чи в інший час не надходило; розпоряджень Шполянська райдержадміністрація про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою та про затвердження такої документації із землеустрою щодо земельних ділянок та осіб, які зазначені в запиті, у 2010 році та у інший час не приймалось.

Із Розпорядження Шполянської районної державної адміністрації від 23.03.2010 №142 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок» вбачається, що адміністрацією прийнято рішення зокрема про передачу у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області громадянам згідно з додатком. Відповідно вказаного додатку такими громадянами є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 51).

У п.1 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. № 1021, який діяв на час видання державного акту, визначено, що Книга є документом суворого обліку, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок.

Відповідно п.п.10,11,13,14 Порядку записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі; дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку; державна реєстрація документа, що посвідчує право на земельну ділянку, проводиться за місцем розташування земельної ділянки; кожному документові, що посвідчує право на земельну ділянку, при здійсненні його державної реєстрації, присвоюється реєстраційний номер.

Разом із тим, відповідно відомостей у розділі 1 «Записи державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб», том 1 з листопада 2004 по 09 листопада 2010, Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, виданих у 2010 році, наданих Відділом у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на запит прокурора від 20.10.2020, запису про реєстрацію державного акту ЯИ № 694490, виданому на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 22.03.2010 № 142 , ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :04:001:0220 немає.

Відомості фрагментів Книги реєстрації державних актів на право власності на землю, на право користування землею, договорів оренди Чигиринського району Черкаської області (аркуш 1, аркуш 2 та аркуш 22 із записами реєстрації державних актів, здійснених 26.03.2010) наданих 29.06.2022 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області на запит прокуратури суд не бере до уваги, оскільки такі не стосуються предмету спору та надані відповідно пояснень представника позивача помилково (том 1 а.с.107,108).

05.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0000358 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за фактом того, що невстановлена особа використовуючи завідомо підроблені документи - державні акти на право власності на земельні ділянки, подавши їх на реєстрацію державному реєстратору речових прав на нерухоме майно з метою реєстрації права власності та права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я третіх осіб внаслідок чого земельні ділянки державної власності для ведення особистого селянського господарства незаконно вибули із державної власності та за ч.4 ст. 358 КК України за фактом того, що невстановлена особа підробила державні акти на право власності на земельні ділянки та договори оренди землі з метою реєстрації права власності та користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області за межами населеного пункту, внаслідок чого земельні ділянки незаконно вибули з державної власності та право власності на них було зареєстровано за третіми особами та у подальшому земельні ділянки передані в оренду фермерському господарству.

Указані обставини підтверджуються копіями Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні 0000358, постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 05.10.2020, обвинувального акту.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів 13.08.2020 і додатків до нього у присутності державного реєстратора Шполянської райдержадміністрації прокурор отримав доступ до оригіналу заяви щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0220 та копії документів про реєстрацію права власності та іншого речового права, оренди, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0220 та було вилучено вказані документи (том 1 а.с.68-85).

Серед вказаних документів наявний Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 174626773 від 22.07.2019, згідно якого земельна ділянка кадастровий номер №:04:001:0220 площею 2 га зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 , державна реєстрація здійснена 19.07.2019, рішення про державну реєстрацію №47881362 від 22.07.2019 (том 1 а.с. 76).

Із відповідей Лип`янської сільської ради від 24.06.2022 № 02-22/531, 12.07.2022 № 02-22/657 на запит Звенигородської окружної прокуратури, вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0220 знаходилась у державній власності за межами населеного пункту, до передачі у власність, та входила до Антонівської сільської ради. Антонівська сільська рада та Лип`янська сільська рада не приймали і не погоджували рішення про надання у приватну власність вказаної земельної ділянки. Сільська рада не володіє інформацією щодо незаконності набуття у власність вказаної земельної ділянки.

Згідно рішення сесії Лип`янської сільської ради № 5-1/20 від 20.11.2020 «Про початок реорганізації Антонівської сільської ради, шляхом приєднання до Лип`янської сільської ради» с. Антонівка увійшло до складу Лип`янської сільської територіальної громади і Лип`янська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Антонівської сільської ради.

Із відповіді головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 29.06.2022 № 10-23-0.2-1842/2-22 на запит прокуратури зокрема щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:001:0220, вбачається, що масив земельних ділянок зокрема із вказаним кадастровим номером належав до вільних (ненаданих) земель резервного фонду державної власності ( угіддя-сіножаті). Земельні ділянки до передачі їх у власність знаходились на території Шполянського району Антонівської сільської ради , за межами населеного пункту. Земельні ділянки належали до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. У силу ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналогічні положення містять норми ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

У даній справі відповідно до листів від 17.06.2022 та 12.07.2022 Звенигородської окружної прокуратури, власник земельної ділянки Лип`янська сільська рада повідомлялась про встановлені обставини щодо передачі спірної земельної ділянки у власність, натомість, у відповідь повідомила, що жодних дій щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність шляхом, зокрема, пред`явлення відповідного позову до суду не вживала, відтак, прокурор обґрунтовано звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради, що при апеляційному перегляді під сумнів сторонами не ставиться.

Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном . Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Главою 29 ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за договором оренди землі від 04.08.2021 ОСОБА_1 надав спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «ОР-К» строком на 49 років.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до Шполянської районної державної адміністрації, як органу до повноважень якого належало розпорядження земельними ділянками державної власності на території розташування вказаної земельної ділянки, із заявою про безоплатну передачу у власність земельної ділянки із земель державної власності. Відповідно уповноваженим органом рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0220 у власність не приймалось.

Отже, земельна ділянка незаконно перебувала у володінні ОСОБА_1 , а законним власником земельної ділянки була і є Лип`янська сільська рада.

Таким чином, ОСОБА_1 , не маючи законних прав на розпорядження земельною ділянкою, надав її в оренду ТОВ «ОР-К» та станом на час звернення з даним позовом прокурора, спірна земельна ділянка перебувала у користуванні (фактичному володінні) орендаря - ТОВ «ОР-К».

Відповідно до ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Стаття 387 ЦК України встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки, судом встановлено, що ТОВ «ОР-К» є недобросовісним володільцем спірної земельної ділянки, так як законний власник не передавав йому в оренду дану земельну ділянку, то в даному випадку належним способом захисту щодо відновлення всіх правомочностей, зокрема, права користування та розпорядження, законного власника земельної ділянки є витребування спірної земельної ділянки у фактичного володільця - ТОВ «ОР-К». При цьому витребування спірної земельної ділянки у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки Лип`янської сільської ради.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 672/386/20 (провадження № 61-5015св21), від 12 січня 2022 року в справі № 687/425/20 (провадження № 61-9430).

Крім того, дійшовши до таких висновків, колегія суддів врахувала правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №461/12525/15-ц, згідно якої предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Таким чином висновки суду першої інстанції в даній справі щодо відхилення позовних вимог прокурора про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування державної реєстрації права оренди (негаторна вимога) апеляційний суд вважає вірними, адже такі позовні вимоги є неналежним способом захисту прав у правовідносинах, які виникли між сторонами.

За наведених обставин справи прокурор мав пред`являти віндикаційні вимоги про витребування майна на користь власника до обох відповідачів у справі, що вбачається з приписів ст. 387 ЦК України.

Колегія суддів звертає увагу на правові висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, згідно якої питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц. Зокрема, у пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; у пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Як встановлено колегією суддів, в даному випадку згідно приписів ч.1 ст.397 ЦК України фактичним володільцем спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення є її орендар ТОВ «ОР-К», отже для захисту прав власника має застосовуватися саме віндикаційна вимога про витребування майна, що відповідатиме приписам ст. 387 ЦК України, а не негаторна вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності, як помилково вказав прокурор.

В зв`язку з викладеним вище, апеляційний суд відхиляє доводи прокурора в поданій скарзі про те, що за правовим висновком ВС у постанові від 11.02.2020 у справі №915/572/17 реєстрація права оренди не може впливати на права власника вимагати усунення порушення його прав у спосіб пред`явлення негаторного позову, адже в даному випадку права власника захищаються у спосіб пред`явлення вимог про витребування майна у незаконного володільця (ст. 387 та ст. 400 ЦК України) та наявність чи відсутність зареєстрованого права оренди на спосіб захисту не впливає. Крім того, позиція ВС у наведеній прокурором справі не свідчить про те, що зареєстроване право оренди є перешкодою для застосування саме віндикаційного способу захисту порушеного права.

Апеляційні доводи прокурора про те, що скасування спірної державної реєстрації права оренди відповідає способу захисту порушеного права згідно приписів ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України, слід оцінити критично.

Так з системного аналізу вказаних норм матеріального права вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном у разі відсутності порушень його права володіння.

Проте у даній справі саме право володіння щодо спірної земельної ділянки за доводами прокурора було порушено, адже вказаним майном фактично володіє орендар, відтак, має застосовуватися спеціально визначений законодавством спосіб захисту (ст. 387 та ст. 400 ЦК України) - витребування майна.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що судове рішення про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки є як підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно так і підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації договору оренди землі та припинення речового права: права оренди ТОВ « ОР-К», оскільки в даному випадку було зареєстроване право оренди, а не договір, на підставі якого воно виникло.

На підтвердження обґрунтованості своїх доводів про обраний спосіб захисту скаржник зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 27 вказаного закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Таким чином, рішення суду про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 не є підставою для скасування державної реєстрації іншого речового права, а тому просив усунути перешкоди власнику шляхом скасування державної реєстрації права оренди.

Однак, зважаючи на обрання прокурором неналежного способу захисту (негаторного замість віндикаційного), наведені доводи прокурора про захист права власника шляхом скасування державної реєстрації права оренди на нерухоме майно не заслуговують на увагу, а тому у задоволенні позову в цій частині судом вірно відмовлено.

Відповідна правова позиція знайшла своє підтвердження у постанові ВП ВС від 02.02.2021 у справі №925/642/19, відповідно до якої обрання позивачем неналежного способу захисту права є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 30.05.2023 у цій справі слід змінити, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 30 травня 2023 року в оскаржуваній частині у цивільній справі за позовом Звенигородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лип`янської сільської ради до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОР-К»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області про витребування земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права оренди з одночасним припиненням речових прав - змінити, привівши його мотивувальну частину у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст постанови виготовлено 28 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді