С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/826/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

12 вересня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Стархова компанія «Українська страхова група», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасад-Граніт», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

ІI. Описова частина

В липні 2018 року Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ТОВ «Фасад-Граніт», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалою суду від 30 липня 2018 року справа направлена до Солом`янського районного суду за підсудністю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в засіданні на 21 травня 2019 року.

В обґрунтування заявленого позову Позивач посилається на те, що 13.11.2017 на вул. Жмеринській, 26, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного Відповідачу-2 ТОВ «Фасад-Граніт» транспортного засобу «МАЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням працівника товариства - Відповідача-3 ОСОБА_2 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, як зазначає Позивач, з кузова автомобіля відбулося падіння належного Позивачу вантажу - мармурових слябів, у зв`язку з чим їх було пошкоджено.

Загальна величина заподіяних Позивачу збитків у зв`язку з пошкодженням його майна становить 128097,60 гривень

Позивач зазначає, що згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК №1386662 від 29.12.2016 відповідальність водія транспортного засобу МАЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус» з лімітом відповідальності 100000 гривень за заподіяну шкоду.

Не зважаючи на це, як зазначає Позивач, страховик відмовив йому у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи, що досі заподіяна йому шкода жодним з Відповідачів не відшкодована, Позивач просить стягнути суму в розмірі 128097,60 гривень з трьох Відповідачів солідарно.

25 січня 2019 року до суду надійшов відзив ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в якому Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог до себе, як до Страховика, заперечував. Зазначив, що згідно з п.32.4 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовується шкода, заподіяна майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відтак, відмова Відповідача-1 у виплаті страхового відшкодування є цілком законною, а вимоги Позивача до страхової компанії - безпідставними.

У зв`язку з реорганізацією ТДВ «СТДВ «Глобус» шляхом приєднання, в якості правонаступника Відповідача-1 у справі залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група».

Представник Відповідача-2 ТОВ «Фасад-Граніт» у судове засідання з`явився лише одного разу, надав довідку товариства, з якої вбачається, що ОСОБА_2 не є та ніколи не був працівником ТОВ «Фасад-Граніт», у зв`язку з чим він самостійно несе відповідальність за шкоду заподіяну Позивачу.

Представник Відповідача-3 ОСОБА_2 наполягав у суді, що той дійсно працював в ТОВ «Фасад-Граніт» на посаді водія, що підтверджується борговою розпискою директора ТОВ «Фасад-Граніт» ОСОБА_3 , якою він визнав наявність заборгованості перед ОСОБА_2 по заробітній платі в розмірі 30000 гривень.

У судове засідання 12.09.2023 учасники не з`явилися. Від представника Позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

13 листопада 2017 року в м. Києві на вул. Жмеринській, 26, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю належного ТОВ «Фасад-Граніт» автомобіля марки «MAЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Зокрема, ОСОБА_2 , керуючи вказаним автомобілем здійснював перевезення вантажу, а саме мармурових слябів, які були закріплені на кузові авто. Під час руху кріплення вантажу не витримало, в результаті чого вантаж випав на проїзну частину, що призвело до механічних пошкоджень вантажу та автомобіля.

Зазначені обставини встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року у справі №759/231/18, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 139 КпАП України.

Як наполягає Позивач ОСОБА_1 , вказаний вантаж (мармурові сляби) були придбані ним того ж дня у ТОВ «Гальярдо», що підтверджується копією видаткової накладної №74 від 13.11.2017 на суму в розмірі 256123,20 гривень, і на підставі усної домовленості перевозилися автомобілем «MAЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Фасад-Граніт».

Згідно з Актом, складеним на місці події, під час дорожньо-транспортної пригоди частина мармурових слябів була пошкоджена, і за розрахунком, здійсненим Позивачем, вартість втраченого майна становить 128097,60 гривень.

Дані обставини жодною стороною не заперечуються.

Встановлено, що відповідальність водія автомобіля «MAЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ТДВ «СТДВ «Глобус», правонаступником якого є ПрАТ СК «УСГ», згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» з лімітом відшкодування в сумі 100000 гривень та франшизою, яка дорівнює нулю, що підтверджується Полісом №АЕ/4191809. (а.с.78)

Листом від 31.01.2018 №ЦВ-ЦВ-5083/1 Відповідачем-1 ТДВ «СТДВ «Глобус» Позивачу було повідомлено про відсутність підстав для виплати йому страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням його майна з посиланням на положення ст. 32.4 вказаного Закону.

Зокрема, згідно з вказаним пунктом страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Враховуючи, що пошкоджене майно Позивача перевозилося саме вантажним автомобілем «MAЗ 437041-262», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмова Відповідача-1 у виплаті страхового відшкодування є законною та обгрунтованою. Тому підстав для задоволення вимог до Відповідача-1 немає.

Що стосується вимог про стягнення компенсації за заподіяні збитки з ТОВ «Фасад-Граніт», то в даному випадку суд керується наступним. Правовою підставою заявлених вимог, як вбачається зі змісту позову, є положення ст. 1172 Цивільного кодексу України, згідно з якими юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, предметом доказування в даному випадку є факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ТОВ «Фасад-Граніт» та виконання ним трудових обов`язків безпосередньо під час дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому дані факти заперечується Відповідачем-2 ТОВ «Фасад-Граніт», у зв`язку з чим вони підлягають доказуванню на загальних підставах.

Натомість, в справі відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2 дійсно був працевлаштований на конкретній посаді у вказаному товаристві, отримав у користування вантажний автомобіль для виконання службових функцій, мав при собі подорожній лист чи інший документ, який би підтверджував факт виконання ним трудових обов`язків 13 листопада 2017 року під час здійснення перевезення вантажу, належного ОСОБА_1 на праві власності.

Ані Позивач, ані безпосередньо Відповідач-3 ОСОБА_2 не надали суду достатніх та належних доказів, які б підтверджували зазначені вище обставини, не заявляли клопотань про витребування їх від третіх осіб, хоча судом неодноразово судові засідання відкладалися, оголошувалися перерви для забезпечення сторонам можливості реалізувати свої процесуальні права на належному рівні.

Суд звертає увагу на те, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2018, в якій анкетні дані ОСОБА_2 містять інформацію про перебування його на посаді водія-експедитора ТОВ «Фасад-Граніт», не є належним доказом його офіційного працевлаштування. Тим більше, зазначене судове рішення не підтверджує факт виконання ним трудових обов`язків під час дорожньо-транспортної пригоди.

Не може визнаватися належним доказом і розписка, складена від імені директора ТОВ «Фасад-Граніт», про наявність заборгованості перед ОСОБА_2 із заробітної плати, принаймні з тих підстав, що в ній не зазначено періоду, за який виникла заборгованість, а отже і факт наявності в трудових відносин станом на 13 листопада 2017 року.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Наявні у справі матеріали не підтверджують з достатнім рівнем переконливості того факту, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 виконував трудові обов`язки. А тому підстав для покладення на ТОВ «Фасад-Граніт» відповідальності за заподіяну винними діями ОСОБА_2 матеріальної шкоди Позивачу суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи, що саме з вини ОСОБА_2 . Позивачу ОСОБА_1 було завдано збитків у вигляді пошкодження належного йому майна на суму в розмірі 128097,60 гривень, позовні вимоги про стягнення відповідної компенсації підлягають задоволенню лише в частині, що заявлені до Відповідача-3.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає також судовий збір в розмірі 1280,98 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 128097,60 гривень.

У задоволенні позовних вимог до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фасад-Граніт» відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 1280,98 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач-1: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група», адреса: м. Київ, вул. Івана Федорова, 32А; ;

Відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фасад-Граніт», адреса: м. Київ, вул. Вєтрова, 11, ;

Відповідач-3: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: