РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2023 року
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Зуба Г.А.,
при секретарі Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сніжка Павла Володимировича, до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
20.08.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сніжка П.В., в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину у розмірі 9997, 60 грн.
20.08.2021 вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зубу Г.А.
30.08.2021 судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова, відповідь на який надано до суду 30.08.2021.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 24.09.2021 було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
20.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що з 12.05.2020 він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Зазначає, що позивачка в позові не підтвердила, що була згода між батьками на проведення лікування дитини, та не надала жодного документу, який би позначив, що лікування було необхідним заходом, яке потребувало оперативного втручання. Крім того, зазначив, що має відкритий кредит в АТ КБ «Приватбанк» по якому є заборгованість.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. 19.09.2023 до суду надійшла заява від представника позивачки, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.04.2023 (а.с. 10-11).
Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 21.03.2018 (а.с.12).
В позовній заяві представником позивача зазначено, та не спростовано у відзиві відповідачем, що наказом Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 08.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
18.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Фортуна» з метою отримання консультації та подальшого стоматологічного лікування сина ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).
Системний аналіз зазначених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, чи то страждає на тяжку хворобу.
Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року за № 3" роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Проте, як представником позивача так і позивачкою, не доведено необхідність у стоматологічному лікуванні дитини, враховуючи особливості розвитку дитини, не обґрунтовані належними медичними документами, а саме не надано медичний висновок або призначення лікаря щодо необхідності проведення такого лікування, і воно необхідне для лікування хронічної хвороби, у віці, який досягнуто дитиною.
Позивачем під час розгляду справи, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано суду доказів на підтвердження обставин того, що додаткові витрати пов`язані зі стоматологічним лікуванням дитини спричинені хронічною хворобою дитини і лікування є необхідним згідно медичного висновку, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні права в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, суд вважає, що витрати, які позивач віднесла до витрат, пов`язаних зі стоматологічним лікуванням, не були викликані особливими обставинами, хворобою дитини. Позивачем не доведено, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на утримання дитини. Доводи позивача, що стоматологічне лікування, є негативним фактом, який має враховуватися, як особлива обставина, що потребує додаткових матеріальних витрат, є необґрунтованими, та не може вважатися особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності стоматологічного лікування.
Отже, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини за наведених вище обставин.
Керуючись ст.259,265,268,273 ЦПК України, ст. ст.180,181,182,192 Сімейного Кодексу України суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сніжка Павла Володимировича, до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 19.09.2023.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ