Справа №569/6075/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - позивач), діючи через свого представника Чечельницьку А.О., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Кредитним договором № /676105 від 30 квітня 2021 року в розмірі 23 622 грн. 00 коп., з яких: 8 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 622 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /676105, за яким остання отримала кредит. 09 грудня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем укладено Договір факторингу №09122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передала (відступила) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні права вимоги до боржників, вказані в реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 09 грудня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 622,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 622,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 09 грудня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № /676105 в розмірі 23 622,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 622,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відзив на позовну заяву відповідач не подавала, натомість 08 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову.

У пояснення вказала, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надання кредиту відповідачу. Також, до позовної заяви не долучений Реєстр боржників до Договору факторингу №09122021 від 09 грудня 2021 року, підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками, а доданий лише документ під назвою витяг з реєстру боржників, який не засвідчено підписами обох сторін Договору факторингу №09122021 від 09 грудня 2021 року та не скріплено їх печатками, він містить лише підпис представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка не підписувала вказаний Договір факторингу, а тому долучений витяг не може вважатися належним та допустимим доказом передачі права вимоги до відповідача на користь позивача. Щодо розрахунку розміру заборгованості за кредитом вказує, що з матеріалів справи не вбачається, на якій підставі та за який період позивач нараховує заборгованість за відсотками. Як вбачається із долученої до позовної заяви Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/676105 від 30 квітня 2021 року в кредит надавалися кошти у сумі 8 000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 29 травня 2021 року під 684,38% річних, тобто 1,88 % за добу, тому відсутні підстави нараховувати відсотки у розмірі 1,88 % від суми боргу поза межами строку користування кредитними коштами. Розмір нарахованих за кредитним договором відсотків за користування кредитом не може перевищувати визначену у Додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №/676105 від 30 квітня 2021 суму, а саме 4 512 грн. 00 коп.

16 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду додаткові пояснення, в яких просила позов задовольнити в повному обсязі та вказала, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним з ТОВ «КУ «ЄКГ» кредитним договором, щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані ТОВ «КУ «ЄКГ» до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного Договору Факторингу.

Однак, з метою надання вичерпної інформації по справі та у відповідності до умов Договору Факторингу позивачем ініційовано запит до ТОВ «КУ «ЄКГ» щодо надання доказів (перерахування) коштів відповідачу, а також розрахунку заборгованості. Станом на 16 червня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано відповідь на електронний запит, а саме: копію інформаційної довідки від ТОВ ФК «Платежі Онлайн» №94/06 від 13 червня 2023 року, який безпосередньо здійснював переказ коштів на банківські карти позичальників, як надавача послуг з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, яким повідомлено про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта 30 квітня 2021 року здійснено перерахування коштів на суму 8 000 грн., за маскою картки НОМЕР_1 відповідача, за номером транзакції в системі - 31978-55082-97393; розрахунок заборгованості за Договором позики №/676105 від 30 квітня 2021 року. В розрахунку та Довідці міститься інформація щодо суми виданого кредиту, інформація про часткові сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором, а саме здійснення оплат: 30 червня 2021 року у сумі 2 000,00 грн.; 12 липня 2021 року у сумі 990,00 грн.; 16 липня 2021 року у сумі 1 000,00 грн.; 11 серпня 2021 року у сумі 1 500,00 грн.

При цьому, відповідачем не надано суду і не представлено належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлена можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитним коштами вказує, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків на користування коштами, а саме: кредит надається строком на 30 днів; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 684,38 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,88 % на добу. З огляду на неналежне виконання умов кредитного договору, нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до п.п. 4.3. Кредитного договору, яким передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору: проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. Первісний кредитор почав нараховувати відсотки за кожний день користування кредитними коштами, але не більше 90 календарних днів з першого дня прострочення виконання зобов`язань за договором, оскільки перші 30 днів договір вважається активним. Отже, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором.

В разі, якщо відповідач не згодна з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, вона має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростувала, не надала власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявила. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитним договором, ані перед первісним, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надала.

Також вказує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним Договором у ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Щодо відступлення права вимоги зазначає, що враховуючи те, що Реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, позивач надає Виксерокопіювання (Витяг) з Реєстру боржників, що містить лише дані ОСОБА_4 , інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб.

19 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду ще одні письмові пояснення, в яких просила в задоволенні позову відмовити та вказала, що долучена позивачем інформаційна довідка не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту перерахунку відповідачу кредитних коштів, так як з її змісту не можливо встановити факт перерахування кредитних коштів, в ній не зазначено даних платника та одержувача, не міститься обов`язкових реквізитів первинного документа та видано її від імені ТОВ «Платежі онлайн», що не є банківською установою.

Щодо розрахунку розміру заборгованості за кредитом вказала, що як вбачається із долученої до позовної заяви Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/676105 від 30 квітня 2021 року в кредит надавалися кошти у сумі 8000, 00 грн. строком на 30 днів, тобто до 29 травня 2021 року, під 684,38% річних, тобто 1,88 % за добу. Тип процентної ставки фіксована. Таким чипом, розмір відсотків за користування кредитом за 1 день становить 150 грн. 40 коп. В додаткових поясненнях позивач зазначає, що па підставі п. 4.3. Договору у разі неповернення кредиту в строк, зазначений в п.1.2 цього Договору, проценти, передбачені в п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору. Виходячи із зазначеного, строк нарахування відсотків не може бути довшим за 90 днів, а отже, їх розмір не може перевищувати 13 536,00 грн. Отже, зважаючи на умови Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/676105 від 30 квітня 2021 року розмір заборгованості по тілу та відсотках не може перевищувати наступних розмірів: 8 000,00 грн. - тіло кредиту; 4 512,00 грн. - відсотки за користування кредитом строкові; 9 024,00 грн. - відсотки за користування кредитом прострочені. Разом ця сума становить 21 536 грн. 00 коп., проте позивач просить суд стягнути із відповідача 23 622,00 грн., ще й стверджуючи про часткове погашення відповідачем кредиту у розмірі 5 490,00 грн., проте не враховуючи цих коштів під час розміру обрахунку заборгованості.

Також, щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування та підстав для зменшення їх розміру вказує, що оскільки п. 4.3 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/676105 від 30 квітня 2021 року містить положення нарахування відсотків після закінчення строку договору, але не довше 90 днів з дня його укладення, саме в розділі 4 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів», то такі відсотки є мірою відповідальності за порушення грошового зобов`язання і можуть бути зменшені судом. Вважає, що не можна вважати розумним розміром встановлення відсотків за користування коштами як міру відповідальності у розмірі 1,88 % від суми кредиту на добу, коли ст. 625 ЦК України визначено їх розмір на рівні 3% річних.

19 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду ще одні додаткові пояснення, в яких просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та вказала, що відповідно до п. 2.4 кредитного договору, при надходженні до Товариства коштів для виконання зобов`язань Клієнта Товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту. Отже, відповідно до умов договору, кошти сплачені відповідачем, були направлені саме на погашення відсотків за кредитним договором.

12 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала чергові письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову та додатково вказала, що нарахування відсотків за прострочення повернення кредиту суперечить законодавству. З огляду на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, а заборгованість позивачем нараховується за кредитним договором за період з 30 квітня 2021 року по 28 лютого 2023 року, то на відносини за цим договором поширюються положення Закону України «Про споживче кредитування», які забороняють нараховувати відповідачеві за прострочення сплати кредиту будь-які штрафні санкції у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19). Таким чином, враховуючи вказані положення і надані позивачем розрахунки заборгованості по кредиту, розмір заборгованості не може перевищувати 7 022,00 грн., а саме 8 000,00 грн. (тіло кредиту) + 4 512,00 грн. (відсотки за користування кредитом) 5 490,00 грн. (сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості кошти).

13 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 подала до суду ще одні додаткові пояснення, в яких просила позов задовольнити та вказала, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором, а також підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Інші доводи представника відповідача не потребують надання додаткових пояснень та не заслуговують на увагу суду.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В поданих до суду додаткових поясненнях від 13 вересня 2023 року представник позивача Волянська К.Я. просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Відповідач та її представник ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника відповідача Польової Е.М. 13 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 спочатку подала клопотання про відкладення розгляду справи, натомість потім подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № /676105.

Відповідно до п. 1.1-1.3 Індивідуальної частини вказаного Договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 8 000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 29 травня 2021 року. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». За користування кредитом клієнт сплачує товариству 684,38 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,88% (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.4 Індивідуальної частини вказаного Договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Відповідно до п. 1.6 Індивідуальної частини вказаного Договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 2.1-2.4 Індивідуальної частини вказаного Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений Договором.

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

При надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту.

Відповідно до п. 3.1.4 Індивідуальної частини вказаного Договору товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим Договором.

Відповідно до п. 4.3 Індивідуальної частини вказаного Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

30 квітня 2021 року відповідачу надано кредит в безготівковій формі у розмірі 8 000 грн. 00 коп. на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» вих. №94/06 від 13 червня 2023 року, де вказано номер транзакції, сума транзакції, дата та час проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти.

09 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем був укладений Договір факторингу №09122021, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило позивачу право грошової вимоги до боржників, що визначені в реєстрі боржників.

Відповідно до копії Реєстру боржників та Витягу з цього реєстру до Договору факторингу №09122021 від 09 грудня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № /676105 в розмірі 23 622 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 15 622 грн. 00 коп.

Згідно розрахунків заборгованості за Кредитним договором № /676105 від 30 квітня 2021 року за період з 30 квітня 2021 року по 09 грудня 2021 року та з 09 грудня 2021 року по 28 лютого 2023 року сума заборгованості становить 23 622 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками 15 622 грн. 00 коп.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № /676105. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом.

ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови Договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунків, поданих позивачем, складає 23 622 грн. 00 коп., з яких: 8 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 622 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклавши 09 грудня 2021 року з ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» Договір факторингу №09122021, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за основною сумою боргу та заборгованість за відсотками.

Разом з тим, перевіряючи розрахунки заборгованості суд зауважує, що відсотки за кредитом нараховані за період з 30 квітня 2021 року по 20 серпня 2021 року включно, натомість п. 4.3 Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року передбачено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

З огляду на умови договору кредитодавець мав право нараховувати відсотки за договором не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору, тобто з 30 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком відсотків по договору за період з 30 квітня 2021 року по 29 липня 2021 року, які нараховані на залишок заборгованості за кредитом та з урахуванням сплачених відповідачем коштів, в сумі 12 722 грн. 00 коп. і з урахуванням сплачених відповідачем 11 серпня 2021 року коштів у розмірі 1 500 грн. 00 коп., які відповідно до п. 2.4 Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року зараховуються у першу чергу на сплату процентів за користування кредитом, визначає розмір заборгованості за кредитом в сумі 19 222 грн. 00 коп., з яких: 8 000 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 222 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками (12 722 грн. 00 коп. 1 500 грн. 00 коп.), які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що позивачем не долучено до матеріалів справи доказів надання кредиту відповідачу суд до уваги не приймає, так як позивачем подано копію інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» вих. №94/06 від 13 червня 2023 року, де вказано номер транзакції, сума транзакції, дата та час проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної відповідачем ОСОБА_1 в розділі 7 «Реквізити та підписи сторін» Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року. Також суд враховує факт сплати відповідачем в рахунок погашення заборгованості коштів в сумі 5 490 грн. 00 коп. Натомість представник відповідача ОСОБА_2 заперечуючи отримання відповідачем кредиту доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок відповідача, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок не належить відповідачу, не надала. Суд погоджується з представником позивача ОСОБА_3 , що відповідач не позбавлена була можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких, відповідно до законодавства.

При цьому суд зауважує суперечливу позицію представника відповідача ОСОБА_2 , яка заперечує отримання відповідачем кредитних коштів, однак при розрахунку заборгованості просить врахувати сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості кошти в сумі 5 490 грн. 00 коп.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що позивачем не доведено права вимоги до відповідача, оскільки до позовної заяви не долучений Реєстр боржників до Договору факторингу №09122021 від 09 грудня 2021 року, підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками, а доданий лише документ під назвою витяг з реєстру боржників, суд відхиляє, оскільки, окрім долученого до позовної заяви Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №09122021 від 09 грудня 2021 року, до додаткових пояснень представником позивача ОСОБА_3 було долучено належним засвідчену копію Реєстру боржників. Крім того, суд вказує, що відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_2 та посилання на пункт 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» суд зазначає наступне.

Так, згідно пункту 6 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною 2 статті 3 цього Закону.

Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» був доповнений пунктом 6 згідно із Законом України від 17 березня 2020 року №533-ІХ, який набрав чинності 18 березня 2020 року (із змінами).

Відповідно до преамбули Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно із пунктами 10, 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту, а споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

З Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року не вбачається, що кредит надається саме на споживчі цілі, а відповідно до п. 1.6 Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року клієнт підтвердив, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, на укладений кредитний договір норми Закону України «Про споживче кредитування» не поширюються, а тому посилання представника відповідача Польової Е.М. на порушення норм цього Закону є помилковими.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2 184 грн. 06 коп. (19 222 грн. 00 коп. х 2 684 грн. 00 коп./23 622 грн. 00 коп.).

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № /676105 від 30 квітня 2021 року в розмірі 19 222 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять дві) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 2 184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 06 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 18 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Першко