Справа № 438/1001/23
Провадження 2/438/251/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 жовтня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря судового засідання Терлецької Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

№ 438/1001/23, провадження № 2/438/251/2023

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явилась;

представник позивача : адвокат Романів І.Б. (ордер серії ВС№1225612, свідоцтво серії ЛВ№001003) не з`явилась;

відповідач: ОСОБА_2 не з`явився;

1 . Стислий виклад позиції сторін:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів у свою користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень із доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі із 22 січня 2004 року. Рішенням Бориславського міського суду від 04 червня 2018 року шлюб між ними був розірваний. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наданий час вона не проживаємо разом із відповідачем. Відповідач - ОСОБА_3 , проживає та працює за межами України. Вказує, що син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться виключно на її утриманні, оскільки

відповідач не допомагає їм матеріально. Позивач зазначає, що працює та має невеликий, але постійний дохід, якого не вистачає на забезпечення та утримання неповнолітнього сина, оскільки забезпечує та утримує ще іншого сина, який навчається за межами України. Крім цього утримання неповнолітнього сина на даний час потребує додаткових витрат, які потрібні для забезпечення навчання та здобуття належної освіти. В той же час відповідач протягом тривалого часу працює за межами України та має доходи, які дозволяють йому допомагати утримувати сина. На підставі наведеного просить суд, постановити рішення, яким стягувати з відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Борислава. Львівської області, аліменти на її, користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень із доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов заяву до суду не подав.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

13.07.2023 позивач ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі. Позов підтримує повністю і просить суд його задовольнити.

02.10.2023 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Романів І.Б. про слухання справи без її та позивача участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

3. Процесуальні дії у справі

13 липня 2023 року ухвалою Бориславського міського суду Львівської області відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Протокольною ухвалою від 02.10.2023 клопотання позивача ОСОБА_1 та адвоката Романів І.Б. про розгляд справи без їхньої участі задоволено.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 18.01.2008. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 04.06.2018, що підтверджується рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 04.06.2018.

Згідно довідки про склад сім`ї №19 від 10.07.2023, вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 та братом ОСОБА_4 .

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Зокрема правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч.1, ч.2 Сімейного кодексу України, відповідно до яких: батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

Отже, обов`язок батьків з утримання дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати дітей є безумовним.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з положеннями Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідач не надав суду відомостей про його майновий стан, у суду також відсутні дані про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина. Однак відповідач повинен виконувати обов`язок з утримання дитини та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий рівень та розвиток дитини.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, зважаючи на той факт, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, а також те, що позивач не може самостійно утримувати сина, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, керуючись принципом розумності, справедливості та рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та беручи до уваги, що обов`язок утримання дитини покладається рівною мірою на матір і батька, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття, є підставним та підлягає задоволенню.

Вказаний розмір аліментів є таким, що дозволить забезпечити матеріальне утримання дитини.

5. Позиція суду.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені право- відносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, яка підлягає застосуванню в силу ст. 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви щодо стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача на користь держави в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 05 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення ухвалено та надруковано в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

представник позивача : адвокат Романів І.Б. (ордер серії ВС№1225612, свідоцтво серії ЛВ№001003);

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя С.М. Ткачова