САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1886/23
Провадження №2-о/726/54/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., присяжних: Пилип Н.О., Василов В.В., за участю секретаря Осипчук Ю.М., розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чернівецьке районне управління поліції Головного управління НП в Чернівецькій області, служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визнання особи безвісти відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Заява обґрунтована тим, що батько заявника після народження його сестри ОСОБА_3 , 2007 року народження покинув їх сім`ю, поїхавши на заробітки, та по теперішній час місце його знаходження невідоме.

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати заявника ОСОБА_4 померла у віці 42 роки та доглядати неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2007 р.н., яка є інвалідом з дитинства, окрім заявника ОСОБА_1 .

Пояснює, що доглядати неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з інвалідністю з дитинства, окрім заявника, немає кому.

На даний час за неповнолітньою ОСОБА_6 , яка є інвалідом з дитинства, потрібен постійний догляд та піклування. Вказує, що, звернувшись до Чернівецької міської ради (службу у справах дітей) про встановлення опіки над неповнолітньою сестричкою ОСОБА_7 заявнику у цьому було відмовлено, так як у його сестри ОСОБА_6 є батько ОСОБА_2 , який по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_3 не позбавлений батьківства або не оголошено його, за судовим рішення, безвісти відсутнім.У зв`язку із цим він вимушений звертатись в суд із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, так як відносно останнього більше як 14 років ніяких відомостей за останнім місцем адресної реєстрації та проживання немає.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 15.08.2023 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні 13.09.2023 заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 заяву підтримали повністю та просили задовільнити.

Представник зацікавленої особи служби у справах дітей ЧМР в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства, враховуючи інтереси дитини.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши пояснення представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані по справі, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07.06.2012 р. серіїї НОМЕР_1 .

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 04.02.2009 р. ОСОБА_2 , 1964 року народження оголошено у розшук відповідно до подання державного виконавця ДВС Садгірського РУЮ м. Чернівці Корнійчука Т.І.

Згідно відповіді ЧРУП в Чернівецькій області від 21.07.2023 року №10624, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у Державному розшуку, як відповідач по несплаті аліментів на користь своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Крім того, судом також встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є сином ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 .

Відповідно до акту № 114 від 01.серпня 2023 року ОСОБА_1 дійсно фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_6 та веде постійний догляд за нею.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час місце перебування ОСОБА_2 не встановлено, від оголошення у розшук результатів немає.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Визнання особи безвісно відсутньою - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Згідно положень статті 4Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи безвісти та її розшук або за рішенням суду. Особа вважається зниклою безвісти до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Якщо особа, зникла безвісти, оголошена померлою, але її місцеперебування, місце поховання чи місцезнаходження її останків не встановлено, проведення розшуку такої особи в розумінні цього Закону не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження її останків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068 св18 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою.

При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла).

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб. Початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовільнити.

Визнати громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (останнє відоме місце проживання та реєстрації, безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду.

Головуючий суддя Л. В.Байцар
Присяжний Н.О.Пилип
Присяжний В.В. Василов