КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Кордюкова Ж.І.
Єдиний унікальний номер справи № 752/2834/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марченко Валентина Анатоліївна, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року про повернення заяви у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

встановив:

Заочним рішенням Голосївського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року задоволено позов ПрАТ АК «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_1 07 березня 2023 року подав до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків - подати до суду клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. Ухвалу мотивовано тим, що заявник не виконав вимоги ухвали про залишення заяви без руху у встановлений строк.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Як видно із матеріалів справи, не погоджуючись із ухваленим судом першої інстанції заочним рішенням, відповідач, реалізуючи своє право на перегляд такого рішення судом першої інстанції, подав відповідну заяву.

Повертаючи ОСОБА_1 його заяву про перегляд заочного рішення, суд мотивував своє рішення тим, що відповідач та його представниця у встановлений ухвалою суду строк не виконали вимоги ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху.

Так, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177, 285 ЦПК України, та наданий відповідачу 10-денний строк з дня отримання ухвали на усунення недоліків.

Копія вказаної ухвали суду доставлена 27 квітня 2023 представниці відповідача до її електронної скриньки, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. ОСОБА_1 отримав копію ухвали 04 травня 2023 року особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Адвокат Марченко В.А., діючи від імені ОСОБА_1 , 19 травня 2023 року направила до суду заяву про усунення недоліків разом із клопотанням про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказану заяву подано поза межами встановленого судом строку на усунення недоліків.

Разом з цим, залишаючи без руху заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції вказав, що заочне рішення, яке просить переглянути відповідач, було ухвалене 27 січня 2022 року, а заяву про його перегляд представниця позивача подала до суду 07 березня 2023 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Однак, суд не звернув увагу, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що не був повідомлений про розгляд справи, отримав копію заочного рішення 03 березня 2023 року, тому у прохальній частині заяви просив суд поновити йому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд першої інстанції вказаних обставин не перевірив, жодної оцінки клопотанню заявника не надав, та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення заяви без руху та подальшого повернення заяви особі, що її подала.

Згідно з вимогами ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 379 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова