Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/661/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Довгий І.І.

за участю секретаря судового засідання Мигаль Н.Ф.

розглянувши справу за цивільним позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Першої всеукраїнської кредитної спілки про визнання недійсним договору відновлювальної кредитної лінії №23 03 2021-56, -

В С Т А Н О В И В:

Перша всеукраїнська кредитна спілка звернулася з позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на обставини укладення між сторонами 23.03.2021 року кредитного договору № 23 03 2021-56, відповідно до яких кредитор надав позичальнику кредит в сумі 20000 гривень строком на 18 місяців з 23.03.2021 року по 15.09.2022 року зі сплатою 89 відсотків річних за користування кредитом. Відповідач не виконувала договірних зобов`язань, тому станом на 16.02.2023 року виникла заборгованість з врахуванням процентів в сумі 37124,18 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

ОСОБА_1 звернулася з зустрічним позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки в якому просить визнати недійсним договір відновлювальної кредитної лінії №23 03 2021-56, оскільки він суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів», а умови договору є дискримінаційними. Крім того, зазначає, що оскаржуваний договір був укладений нею під впливом тяжкої для неї на той час обставини, а саме: незадовго до дня отримання кредиту у неї сталося різке погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим потребувала невідкладного лікування для чого потрібні були кошти, які вона вирішила позичити в позивача.

Представником Першої всеукраїнської кредитної спілки було подано відзив на зустрічний позовом, згідно якого просять відмовити у зустрічному позові та задовольнити їх позов. Відзив обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 було надано всю необхідну інформацію щодо умов кредитування, надано паспорт споживчого кредиту. Своїм підписом в паспорті споживчого кредиту позичальник підтвердила, що вона ознайомилася з вказаною інформацією. Крім того, ОСОБА_1 здійснювала неодноразові платежі на погашення кредиту і жодного разу не зверталася з повідомленням, що вважає умови договору несправедливими. Зазначила, що відповідач є постійним членом кредитної спілки і неодноразово користувалася послугами кредитної спілки, тому, вважає твердження відповідача, що звернулася за отримання кредиту через те що перебувала в пригніченому стані є недостовірним.

Представник позивача в заяві просила справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги за первісним позовом підтримала, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. .

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник позивача ОСОБА_2 просив проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в задоволенні первісного позову просив відмовити.

Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії № 21 03 2021-56 кредитор надав позичальнику кредит в сумі 20000 гривень строком на 18 місяців з 23.03.2021 року по 15.09.2022 року зі сплатою 89 відсоток річних за користування кредитом на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. В договорі зазначено, що загальна вартість кредиту становить 36307,86 грн. Відповідач була ознайомлена з графіком встановлення періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення кредиту та плати процентів за користування кредитом. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 89% річних за його користування на умовах, передбачених цим договором. Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З досліджених платіжних документів чеків позивач на виконання умов укладеного сторонами договору видав відповідачу грошові кошти у сумі 20000 грн..

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

В порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 у строки та обсязі вказаному в договорі, не виконувала свої зобов`язання, не сплачувала заборгованість за кредитом, згідно розрахунку станом на 16.02.2023 року сума заборгованості складала 37124,18 грн. з них 17742,53 грн. сума кредиту; 19381,65 грн. сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Оскільки, судом було з`ясовано, що відповідачем допущено порушення термінів оплати за кредитним договором у позивача виникло право вимагати від відповідачів повернення кредиту.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором заборгованості у розмірі 37124,18 грн. Відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Що стосується зустрічного позову, то відмовляючи в його задоволенні, суд виходить з наступного.

Кредитний договір підписаний сторонами, містить детальний опис його предмету (умови, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, строк дії договору, врегулювання спорів та інше ). В момент підписання кредитного договору відповідач отримала його примірник.

Підписання даного кредитного договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, позичальник має право протягом 14 днів відмовитися від цього договору.

Відповідно до підпункту 2 п.3.2.1 договору позичальник має право звернутися до кредитодавця з завою про надання інформації про поточний розмір заборгованості, розмір суми кредиту повернутої кредитодавцю, про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі, а також іншу інформацію.

Згідно п.4.5 договору, в разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця в такій черговості: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються інші платежі відповідно до договору.

Підписуючи даний договір позичальник підтвердила, що: вона є повністю дієздатна; її волевиявлення є вільним і відповідає її внутрішній волі; вона не перебуває під впливом тяжкої для неї обставини, що змушує її укласти даний договір; чітко усвідомлює всі умови договору та не перебуває під впливом помилки чи обману; вважає умови договору вигідними для себе та інше (п.6 договору).

Підписанням даних умов кредитного договору позичальник підтверджує, що кредитодавець у письмовій формі надав інформацію, яка зазначена в ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та паспорт споживчого кредиту; інформація що надається забезпечує правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, свобода договору означає право громадян вступати чи утримуватись від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Також даною статтею визначені права та обов`язки сторін договору споживчого кредиту.

Статтею 18 цього Закону, щодо визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами підписаний повноваженими особами, він містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгодженні сторонами шляхом звернення позивача з пропозицією щодо укладання договору та погодження відповідачем на укладання такого договору.

Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті536, 638, 1056-1 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Окрім того, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що перед укладенням спірного кредитного договору ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитування, про що свідчать її підписи на даних умовах.

Із змісту кредитного договору вбачається, що в ньому зазначені мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення позичальника, відсоткові ставки, порядок оплати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Аналізуючи положення статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. При цьому статті 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають різні взаємовиключні підстави визнання угод недійсними.

Зміст вищезазначеного кредитного договору не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а тому в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України, не підлягає визнанню недійсним.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, при підписанні спірного кредитного договору ОСОБА_1 погодилася з його умовами, факт отримання кредитних коштів нею не заперечується, що свідчить про виконання з боку Першої всеукраїнської кредитної спілки зобов`язань по кредитному договору, обставин для визнання положень кредитного договору несправедливими, також не було надано, графік погашення кредиту був погоджений з відповідачем, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що умови кредитного договору не суперечать принципу добросовісності, у зв`язку з чим підстав для визнання недійсним кредитного договору, які наведені відповідачкою, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оспорюваний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та у подальшому виконувала його умови; позивач надав відповідачу всю необхідну інформацію про умови надання послуг фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

У графіку погашення кредиту зазначено розмір щомісячних платежів та їх складові, сукупну вартість кредиту з урахуванням процентів за користування кредитом, та вартість послуг, пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору.

На примірнику графіка постановлено особистий підпис позичальника, що нею не оспорюється, тобто вона погодився із формуванням графіку саме у такому виразі і формі.

Доводи касаційної скарги про те, що оспорюваний договір є складним, їй як споживачу на момент укладення договору об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору фінансової послуги із запропонованих на ринку, а також для оцінки договору щодо придбання у нього послуги на підставі кредитного договору, який мав стандартну форму, однак, цей факт не може бути підставою для визнання укладеного договору недійсним, так як суду не надано доказів, що позивач звертався до відповідача з вимогою надання роз`яснень та незрозумілості умов кредитного договору, і протягом тривалого часу виконував умови договору, що свідчить про їх розуміння та погодження.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю на підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 2481грн. на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі судових витрат.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 549, 554, 611, 612, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 247, 263, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Першої всеукраїнської кредитної спілки (04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 48/28, кв. 12, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26519685) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки 37124 (тридцять сім тисяч сто двадцять чотири) грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Першої всеукраїнської кредитної спілки про визнання недійсним договору відновлювальної кредитної лінії №23 03 2021-56 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Першої всеукраїнської кредитної спілки 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складене 25.09.2023

Суддя: