Справа № 456/3600/20 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/1498/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , представника відповідача КП ЛОР «Стрийське МБТІ» Попова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Саса С.С. від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування завданої моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування завданої моральної шкоди.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд не встановив чи мали місце порушення трудової дисципліни. Також, суд не перевірив всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення. Вважає, що накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення з роботи безпідставними та незаконними, такими, що суперечать Конституції України, КЗпП України, іншим нормативно-правовим актам України.Зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано факту про те, що наведені в наказах № 18-к/тм від 17.12.2019р., № 19-к/тм від 20.12.2019р., № 04-к/тм від 14.02.2020р., № 10-к/тм від 25.06.2020р., № 13-к/тм від 17.08.2020р. обставини - не належать до посадових обов`язків юриста, передбачених посадовою інструкцією юриста, з якою її було ознайомлено під розписку при прийнятті на роботу на посаду юриста 01.09.2016 року та жодним чином не відносяться до порушень посадових обов`язків юриста, за яке відповідачем може бути накладене дисциплінарне стягнення, та відповідно не є порушенням трудової дисципліни і не передбачені КЗпП України та іншими нормативно-правовими актами України. Стверджує, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано правової оцінки факту, що підставами наказів про оголошення їй п`яти доган слугували доповідні, пояснювальні записки та акти про порушення трудових обов`язків юриста, які нібито вчинені ОСОБА_1 на особисту думку авторів доповідних та пояснювальних записок, актів, що базуються на їх особистих судженнях і не підтверджені належними доказами, які писали у всіх випадках одні і ті ж працівники підприємства, що свідчить про упереджене ставлення даних працівників до позивача та їх наклепницький характер - та повністю спростовуються наданими нею належними, достовірними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Також, судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано правової оцінки факту, що у матеріалах справи відсутня інформація, що свідчить про належне оформлення таких доказів, а саме - відсутні накази начальника КП ЛОР Стрийське МБТІ про проведення службового розслідування /проведення перевірки/ з метою встановлення причин порушення посадових обов`язків юриста ОСОБА_1 . Судом не враховано фактів, що жодного письмового повідомлення про необхідність надання пояснення причини своїх проступків ОСОБА_1 адміністрацією КП ЛОР «Стрийське МБТІ» у матеріалах справи немає і судом не було надано правової оцінки даному факту.Судом не надано правової оцінки фактам про те, що всі накази про оголошення доган винесені без відібрання у неї пояснень, без можливості ознайомлення з написаними на неї доповідними записками та актами, що слугували підставами для винесення даних наказів, без встановлення вини, шкідливих наслідків та причинно-наслідкового зв`язку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представниці на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових пояснень та інших заяв учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, 11,15 ЦК, 3, 40 , 116, 139, 147,148, 149, 151 КЗпП України та відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що наказом Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації №155-к/тр від 14.11.2019 р. «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », позивач поновлена на роботі на посаді юриста Комунального підприємства Львівської обласної ради Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації з посадовим окладом в розмірі 4837, 00 грн. Начальнику виробничого відділу доручено забезпечити допуск до роботи ОСОБА_3 на посаді юриста з 14.11.2019 р.Наказом від 17.08.2020 року № 208-к/тр, на підставі наказу № 13-к/тм від 17.08.2020 року, звільнено юриста ОСОБА_1 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.В період з 14.11.2019 року (поновлення позивача на роботі за рішенням суду) по день звільнення 17.08.2020 року на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України до позивача неодноразово застосовувались дисциплінарні стягнення за порушення трудової та виробничої дисципліни, а саме 17.12.2019 року, 20.12.2019 року та 25.06.2020 року.17.12.2019 року на підставі наказу начальника КП ЛОР «Стрийське МБТІ» № 18-к/тм ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової та виробничої дисципліни, яка проявилась у вчиненні дій, що перешкоджали іншим працівникам виконувати свої посадові обов`язки, створення конфліктної ситуації з адміністрацією Підприємства. Вказаний наказ позивач оскаржила до суду (Справа №456/268/20). Постановою Львівського апеляційного суду від 14.02.2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2020 року про відмову у задоволенні позову залишено без змін.20.12.2019 року наказом №19-к/тм ОСОБА_1 знову була притягнута до дисциплінарної відповідальності за невиконання розпоряджень адміністрації бюро, порушення трудової та виробничої дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ, що проявилося у невиконанні розпоряджень адміністрації та вчиненні дій, які перешкоджали іншим працівникам бюро виконувати їх посадові обов`язки 17.12.2019 року та 18.12.2019 року. Цей наказ також був оскаржений позивачкою до суду (Справа №456/659/20). Постановою Львівського апеляційного суду від 29.07.2021 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.01.2021 року про відмову у задоволенні позову залишено без змін.25.06.2020р. та 17.08.2020р. ОСОБА_1 знову притягнуто до дисциплінарної відповідальності.Наказом №10-к/тм від 25.06.2020р. ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності: за відмову виконувати розпорядження начальника виробничого відділу ОСОБА_4 , а саме: - грубо і категорично відмовлялася пересісти за інший робочий стіл в тому самому кабінеті на вимогу начальника виробничого відділу, щоб не створювати прецедентів та сварок з фахівцем ОСОБА_5 ; - вперто не хотіла підшивати в інвентаризаційні справи підготовлені нею документи, мотивуючи, що це не вказано в її посадовій інструкції; - неодноразово категорично відмовлялася ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста; створення перешкод на своєму робочому місці, щоб не дати можливості переходу фахівцю ОСОБА_5 і між ними постійно виникали конфлікти, втручалася в роботу по прийому замовлень фахівцем ОСОБА_5 , чим провокувала клієнтів виражати своє невдоволення стосовно роботи підприємства та створювала нездорову напружену ситуацію в столі замовлень, грубо порушуючи трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ.Вказана поведінка юриста ОСОБА_1 перешкоджала нормальній роботі працівників бюро чим порушила підпункти «а», «б», «в», «л» пункту 11 Розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ, а саме; (а) працювати чесно і сумлінно, дотримуватись трудової і виробничої дисципліни; (б) вчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації; (в) використовувати весь робочий час для виготовлення якісної продукції, утримуватись від дій, які перешкоджають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки; (л) поводитись гідно, дотримувати правила ввічливості та поважно ставитись до колег по роботі, та пункти 2.1.20, 2.1.21, 2.1.22 посадової інструкції юриста.Судом встановлено, що начальником виробничого відділу ОСОБА_4 у доповідній записці від 27.05.2020 р. №236, що адресована начальнику Підприємства, повідомлялось про те, що юрист Підприємства з 22.11.2019 р. почала працювати у виробничому відділі підприємства і відразу розпочала конфлікти з адміністрацією бюро, порушувала трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку, зверхньо і нахабно вела себе по відношенню до працівників виробничого відділу, відмовилася ознайомлюватися з чинною посадовою інструкцією юриста на підприємстві. Неодноразово відмовлялась отримувати та виконувати надані їй плани роботи (завдання), про що неодноразово складалися акти комісією. Не виконувала поставлені їй завдання або не завершувала їх виконання. Вимагала документи, які згідно посадової інструкції могла отримати самостійно у структурних підрозділах бюро. Розпорядження керівника виробничого відділу не виконувала або виконувала частково на власний розсуд, що змушувало інших працівників чи особисто начальника виробничого відділу виконувати цю роботу. З 39 листів підготовлених на звернення юридичних осіб чи державних реєстраторів 23 з них потрібно було переробляти чи доробляти іншим працівникам. Робочий час ОСОБА_1 використовує на власний розсуд, систематично розміщує в соціальних мережах неправдиві наклепи на співробітників і підприємство, чим принижує їх гідність і авторитет бюро. У спілкуванні зі співробітниками та керівником веде себе не ввічливо, зухвало, ображає та обзиває співробітників та створює конфліктні ситуації провокуючи працівників. Також у доповідній вказувалося на той факт, що за період з моменту поновлення позивача за рішенням суду, остання не показує фактичних конкретних результатів виконаної роботи, не подає ніяких пропозицій та не робить конкретних дій організаційно-правового характеру на підприємстві, не розробила і не брала участі у розробленні документів правового характеру, не надала правової допомоги структурним підрозділам бюро, не брала участі у підготовці та укладенні договорів з підприємствами, організаціями, не надала пропозицій по поліпшенню господарсько-фінансової діяльності підприємства, перешкоджає іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки та своїми діями паралізує роботу підприємства. ОСОБА_1 займається переоглядом сайтів в інтернет мережі, що не є продуктивною роботою протягом 8-год. робочого дня, не надає консультацій правового характеру ні працівникам бюро, ні замовникам. ОСОБА_1 не зробила ніяких конкретних дій, що принесли б користь трудовому колективу і установі, а використовує робочий час і матеріально-технічну базу бюро в особистих цілях. ОСОБА_1 своїми діями паралізує роботу підприємства і створює атмосферу нервовості, а колектив підприємства висловив недовіру ОСОБА_1 як співпрацівнику і юристу Стрийського МБТІ у відкритому Листі трудового колективу.У зв`язку з чим начальник виробничого відділу просив притягнути юриста до дисциплінарної відповідальності та перевести юриста на неповний робочий день.Судом встановлено, що доповідними записками від 05.06.2020 р. №256 та 16.06.2020 р. №266 повідомлялось керівництву Підприємства про створення юристом ОСОБА_1 перешкод у роботі фахівцю бюро ОСОБА_5 , унаслідок чого створювалася конфліктна ситуація в столі замовлень. Вказувалося, що юрист втручалась у нормальну роботу фахівця по прийому замовлень, грубо та зухвало розмовляла, провокувала клієнтів виражати свої невдоволення стосовно роботи підприємства та створювала нездорову напружену ситуацію в столі замовлень, чим перешкоджала виконувати обов`язки іншим працівникам.Актом від 23.06.2020 року зафіксовано факт ненадання юристом пояснень щодо постійних порушень трудової дисципліни, агресивного ставлення до наданих доручень та прямих вказівок начальника виробничого відділу ОСОБА_4 , створення постійних конфліктів з фахівцем ОСОБА_5 .Актами від 19.06.2020 р. та 23.06.2020 р. зафіксовано відмову ОСОБА_1 на пропозиції інспектора з кадрів та начальника виробничого відділу ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 р.Відповідно до доповідної записки інспектора з кадрів ОСОБА_6 від 24.06.2020 р., повідомлялись факти викладені у доповідних записках працівників Підприємства від 27.05.2020, 05.06.2020, 16.06.2020 року, а сааме, що юрист ОСОБА_1 створює конфліктні ситуації на підприємстві, свої посадові обов`язки виконує поверхнево або взагалі їх не виконує, підриває ділову репутацію Стрийського МБТІ. ОСОБА_1 відмовляється виконувати розпорядження начальника виробничого відділу ОСОБА_4 . Юрист ОСОБА_1 постійно створює перешкоди на робочому місці, не дає можливості проходу фахівцю ОСОБА_5 , що створює конфлікти, втручалася в роботу по прийому замовлень, чим провокувала клієнтів та створювала напругу в залі замовлень, грубо порушувала трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ. У своїх службових записках ОСОБА_1 наводить наклепи на окремих працівників та спотворює реальні обставини справи на власну користь. Також вказано про відмову ОСОБА_1 станом на 24.06.2020 від підпису про ознайомлення з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 р.У доповідній записці інспектора з кадрів від 24.06.2020 р. пропонувалось, за встановлені постійні грубі порушення юристом трудової і виробничої дисципліни, що проявилось в невиконанні розпоряджень адміністрації та порушень Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.25.06.2020 р. головним інженером ОСОБА_7 доручено юристу надати пояснення щодо порушень трудової дисципліни, а саме щодо відмови в ознайомленні з посадовою інструкцією, відмови в зміні робочого місця в кабінеті №8 для покращення умов праці; створення конфліктних ситуацій в робочий час з фахівцем ОСОБА_5 та агресивного ставлення до наданих доручень, зокрема підшиванні підготовлених юристом документів в інвентаризаційні справи. Внаслідок чого, на ім`я начальника КП ЛОР Стрийське МБТІ юристом подано доповідну записку ОСОБА_1 про психологічний тиск на неї, дискримінацію та необхідність притягнення головного інженера ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності за самоуправство та обмеження її у часі щодо виконання завдань.Актом від 25.06.2020 р. підтверджено факт не надання ОСОБА_1 пояснень щодо порушень трудової дисципліни.Крім того встановлено, що 16.06.2020 р. начальником виробничого відділу Малюсом І.С., керівником виробничо-господарського відділу Берчаком В.М. та фахівцем ОСОБА_5 складено акт про те, що 16.06.2020 юристу ОСОБА_1 в кабінеті №8 для уникнення конфліктів та покращення її умов праці було запропоновано змінити робоче місце на її вибір з наявних вільних робочих місць в цьому приміщенні, проте така відмовилась. 17.08.2020 року наказом №13-к/тм про застосування дисциплінарного стягнення, розглянувши доповідну записку інженера ОСОБА_7 від 14.08.2020 року, за невиконання розпоряджень адміністрації бюро без поважних причин, порушення трудової і виробничої дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.Судом встановлено, що в журналі реєстрації звернень працівників підприємства відомості про подання звітів за період з 22.11.2019 р. по 01.06.2020 р. та за червень-липень 2020 р. відсутні. Судом досліджено відповідь ОСОБА_1 № 339 від 13.08.2020 р., де позивач вказувала про незаконність посадової інструкції від 20.11.2019 року, про надання витребуваних звітів, використання інтернету в робочих цілях та ненадання відповіді на повідомлення про зміну істотних умов праці через порушення, на думку позивача, цим повідомленням її конституційних прав та норм КЗпП України.Ухвалюючи своє рішення суд виходив з того, що оцінивши належність, доступність та достовірність кожного доказу окремо, а також у цілому, зокрема проаналізувавши доповідні записки, оспорювані накази №10-к/тм від 25.06.2020 року та від 17.08.2020 року №13-к/тм, згідно яких до позивача застосовано заходи дисциплінарного стягнення, а також показання свідків, письмові докази у справі (акти, доповідні записки, письмові завдання, локальні нормативні документи), приходить до переконання, що у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, викладені у цих наказах, котрі стали підставою для їх винесення. Притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності здійснено з дотриманням норм трудового законодавства, а саме ст.ст.147-149 КЗпП України. Спірні накази було винесено уповноваженою особою, у межах строків, передбачених ст. 148 КЗпП України.При цьому позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України на підтвердження позовних вимог та таких у судовому засіданні не здобуто, натомість відповідачем доведено факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни, а також невиконання посадових обов`язків юриста, за які до позивача могли бути застосовані заходи дисциплінарного стягнення, передбачені ст.147 КЗпП України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання незаконними та скасування наказів начальника КП ЛОР Стрийське МБТІ №10-к/тм від 25.06.2020 року та від 17.08.2020 року №13-к/тм про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.Судом встановлено, що позивачка систематично (більше двох), без поважних на те причин, не виконувала свої службові обов`язки та до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани, однак вони не дали позитивних результатів, не дисциплінували працівника щодо припинення правопорушень та виконання ним своїх обов`язків. Тому, відповідач, при застосуванні крайнього заходу мав обґрунтовані підстави звільнити ОСОБА_1 на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, пославшись на систематичне, повторне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, особою, яка раніше допускала порушення покладених на нього обов`язків, і притягувалась за це до дисциплінарної відповідальності. При цьому, відповідачем враховано положення ст. 149 КЗпП України та дотримано процедуру звільнення позивача. Звільнення проведено у відповідності до діючого законодавства, правомірно та з дотриманням визначеного законом строку та порядку. Порушень трудових прав позивача не встановлено.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи; обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають; частина обставини, які суд вважав встановленими не доведені, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

16.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 10-к/тм від 25.06.2020 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_8 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 13-к/тм від 17.08.2020 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 208-к/тр від 17.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити її ОСОБА_1 на роботі в Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на посаді юриста;

- стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.08.2020 по день винесення рішення про поновлення на роботі;

- стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80 000,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог покликалася на те, що 17.08.2020 року її повторно звільнено з особистих мотивів начальника КП ЛОР «Стрийське МБТІ» з підстав надання нею інформації до компетентних державних органів та органів місцевого самоврядування про діяльність підприємства; через її особисту незгоду з діяльністю адміністрації відповідача; через грубі порушення роботодавцем законодавства про працю та інших законів, а також через її принципову позицію щодо чіткого дотримання законодавства України у своїй роботі на посаді юриста. Вказує, що всі завдання нею було виконано і жодних зауважень по роботі в адміністрації Стрийського МБТІ не було. Зазначила, що факти, викладені в доповідних записках працівниками Стрийського МБТІ мають наклепницький характер, які нічим не доведені. Відеозйомка на робочому місці нею проводилась з метою захисту її прав, оскільки таким чином вона змогла б підтвердити свої дії та слова. Вказує, що з наказом № 208-к/тр про її звільнення позивача було ознайомлено під особистий підпис, але копію цього наказу не видано та не виплачено всіх сум, що належали їй при звільненні, що є порушенням статей 47 та 116 КЗпП України. Зазначає, що КП ЛОР «Стрийське МБТІ» було заведено дублікат трудової книжки, який при звільненні не був виданий ОСОБА_1 відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зазначає, що наказом від 10.06.2020 № 12 про встановлення неповного робочого часу Стрийське МБТІ всупереч чинному законодавству у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці внаслідок зменшення об`ємів робіт незаконно в період епідемії Ковід-19 встановлено їй неповний робочий день. Вказує, що 30.03.2020 Верховна Рада України внесла зміни до деяких законодавчих актів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, зокрема у статтю 21 КЗпП України, де у визначенні поняття трудовий договір виключила вказівку на підпорядкування Правилам внутрішнього трудового розпорядку. Окрім того зазначає, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, які передували наказу про звільнення не містять фактичних та конкретних даних щодо допущених нею порушень, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, пояснення у неї не відбиралися та жодного разу їй не надавалася можливість ознайомлюватись з доповідними записками працівників, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. Наголошує, що причини звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України не відповідають дійсним обставинам справи та вказівка на систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на позивача трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, на думку позивача, не відповідає дійсності. Щодо незаконності винесеної догани, позивач вказує, що її повторно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відмову ознайомитися з чинною посадовою інструкцією. Зазначає, що такий наказ винесений з особистих мотивів начальника КП ЛОР «Стрийське МБТІ» та адміністрації роботодавця, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином виконувала свої посадові обов`язки юриста, що передбачені ще посадовою інструкцією від 12.01.2016 року. Крім того, покликається на те, що накази про оголошення їй дисциплінарних стягнень від 17.12.2019 року, 20.12.2019 року, 04.02.2020 року оскаржуються позивачем в судовому порядку, а тому не можуть бути визнані як такі що стали підставою для звільнення на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач у позовній заяві вказує, що будь-які дані, що свідчили б про порушення нею обов`язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, посадової інструкції юриста у оскаржуваних наказах відсутні, а застосування до позивача стягнення у вигляді догани та звільнення ґрунтується не на вимогах трудового законодавства, а тому такі накази підлягають скасуванню як незаконні. Позивач також обґрунтовує, що дії відповідача в зв`язку з порушенням законних прав на працю завдали їй моральних страждань. Вона втратила душевний спокій, здоровий сон, постійно перебувала в роздратованому стані. У позивача виникло психологічне напруження, розчарування та незручності внаслідок порушення «Стрийським МБТІ» прав позивача. Через нервові стреси і глибокі душевні страждання різко погіршився фізичний стан її здоров`я, а саме позивач зазначає, що часто хворіла, перебувала на лікарняних, що крім душевних страждань завдало їй фізичного болю.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Згідно ст. 140 цього ж Кодексу трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Крім цього, згідно змісту ст. 141 Кодексу сам власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну. (ст. 142 КЗпП України).

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством ст. 147-1 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок та чи не закінчився встановлений для цього строк.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Вказані вище висновки відповідають також правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 22.07.2020р. у справі №554/9493/17.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Також, згідно, ст. 152 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право замість накладання дисциплінарного стягнення передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Також, за п. 22 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суд України у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації №155-к/тр від 14.11.2019 р. «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 », позивач поновлена на роботі на посаді юриста Комунального підприємства Львівської обласної ради Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації з посадовим окладом в розмірі 4837, 00 грн. Начальнику виробничого відділу доручено забезпечити допуск до роботи ОСОБА_3 на посаді юриста з 14.11.2019 р.

Згідно наказу №10-к/тм від 25.06.2020р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » вбачається, що ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання розпоряджень адміністрації бюро, створення конфліктної ситуації, порушення трудової і виробничої дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ. ОСОБА_1 відмовлялася виконувати розпорядження начальника виробничого відділу ОСОБА_4 , а саме:

- грубо і категорично відмовлялася пересісти за інший робочий стіл в тому самому кабінеті на вимогу начальника виробничого відділу, щоб не створювати прецедентів та сварок з фахівцем ОСОБА_5 ;

- вперто не хотіла підшивати в інвентаризаційні справи підготовлені нею документи, мотивуючи, що це не вказано в її посадовій інструкції;

- неодноразово категорично відмовлялася ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста.

Юрист ОСОБА_1 постійно створювала перешкоди на своєму робочому місці, щоб не дати можливості переходу фахівцю ОСОБА_5 і між ними постійно виникали конфлікти, втручалася в роботу по прийому замовлень фахівцем ОСОБА_5 , чим провокувала клієнтів виражати своє невдоволення стосовно роботи підприємства та створювала нездорову напружену ситуацію в столі замовлень, грубо порушуючи трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ. Листом від 19.06.2020 року № 1064 юристу ОСОБА_1 було доручено надати пояснення щодо постійних порушень трудової дисципліни, агресивного ставлення до любих доручень та прямих вказівок начальника виробничого відділу ОСОБА_4 , створення постійних конфліктів з фахівцем ОСОБА_5 в термін до 23.06.2020 року. Юристом Лишанець жодних пояснень не надано. Вказана поведінка юриста ОСОБА_1 перешкоджала нормальній роботі працівників бюро чим порушила підпункти «а», «б», «в», «л» пункту 11 Розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ та пункти 2.1.20, 2.1.21, 2.1.22 посадової інструкції юриста, юрист несе відповідальність.

Судом встановлено, що начальником виробничого відділу ОСОБА_4 у доповідній записці від 27.05.2020 р. №236, що адресована начальнику Підприємства, повідомлялось про те, що юрист Підприємства з 22.11.2019 р. почала працювати у виробничому відділі підприємства і відразу розпочала конфлікти з адміністрацією бюро, порушувала трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку, зверхньо і нахабно вела себе по відношенню до працівників виробничого відділу, відмовилася ознайомлюватися з чинною посадовою інструкцією юриста на підприємстві. Неодноразово відмовлялась отримувати та виконувати надані їй плани роботи (завдання), про що неодноразово складалися акти комісією. Не виконувала поставлені їй завдання або не завершувала їх виконання. Вимагала документи, які згідно посадової інструкції могла отримати самостійно у структурних підрозділах бюро. Розпорядження керівника виробничого відділу не виконувала або виконувала частково на власний розсуд, що змушувало інших працівників чи особисто начальника виробничого відділу виконувати цю роботу. З 39 листів підготовлених на звернення юридичних осіб чи державних реєстраторів 23 з них потрібно було переробляти чи доробляти іншим працівникам. Робочий час ОСОБА_1 використовує на власний розсуд, систематично розміщує в соціальних мережах неправдиві наклепи на співробітників і підприємство, чим принижує їх гідність і авторитет бюро. У спілкуванні зі співробітниками та керівником веде себе не ввічливо, зухвало, ображає та обзиває співробітників та створює конфліктні ситуації провокуючи працівників. Також, у доповідній вказувалося на той факт, що за період з моменту поновлення позивача за рішенням суду, остання не показує фактичних конкретних результатів виконаної роботи, не подає ніяких пропозицій та не робить конкретних дій організаційно-правового характеру на підприємстві, не розробила і не брала участі у розробленні документів правового характеру, не надала правової допомоги структурним підрозділам бюро, не брала участі у підготовці та укладенні договорів з підприємствами, організаціями, не надала пропозицій по поліпшенню господарсько-фінансової діяльності підприємства, перешкоджає іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки та своїми діями паралізує роботу підприємства. ОСОБА_1 займається переоглядом сайтів в Інтернет мережі, що не є продуктивною роботою протягом 8-год. робочого дня, не надає консультацій правового характеру ні працівникам бюро, ні замовникам. ОСОБА_1 не зробила ніяких конкретних дій, що принесли б користь трудовому колективу і установі, а використовує робочий час і матеріально-технічну базу бюро в особистих цілях. ОСОБА_1 своїми діями паралізує роботу підприємства і створює атмосферу нервовості, а колектив підприємства висловив недовіру ОСОБА_1 як співпрацівнику і юристу Стрийського МБТІ у відкритому Листі трудового колективу. У зв`язку з чим начальник виробничого відділу просив притягнути юриста до дисциплінарної відповідальності та перевести юриста на неповний робочий день.

Доповідними записками від 05.06.2020 р. №256 та 16.06.2020 р. №266 повідомлялось керівництву Підприємства про створення юристом ОСОБА_1 перешкод у роботі фахівцю бюро ОСОБА_5 , унаслідок чого створювалася конфліктна ситуація в столі замовлень. Вказувалося, що юрист втручалась у нормальну роботу фахівця по прийому замовлень, грубо та зухвало розмовляла, провокувала клієнтів виражати свої невдоволення стосовно роботи підприємства та створювала нездорову напружену ситуацію в столі замовлень, чим перешкоджала виконувати обов`язки іншим працівникам.

Актом від 23.06.2020 року зафіксовано факт ненадання юристом пояснень щодо постійних порушень трудової дисципліни, агресивного ставлення до наданих доручень та прямих вказівок начальника виробничого відділу ОСОБА_4 , створення постійних конфліктів з фахівцем ОСОБА_5 .

Згідно Акту від 19.06.2020 року «Про відмову в покращенні умов праці», 16.06.2020 року юристу ОСОБА_1 в кабінеті №8 для покращення її умов праці було запропоновано змінити робоче місце на її вибір з наявних вільних робочих місць в цьому приміщенні. Юрист ОСОБА_1 категорично відмовилася від переміщення зіславшись на те, що дане робоче місце їй надано керівником підприємства, і воно її влаштовує.

Актами від 19.06.2020 р. та 23.06.2020 р. зафіксовано відмову ОСОБА_1 на пропозиції інспектора з кадрів та начальника виробничого відділу ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 р.

Відповідно до доповідної записки інспектора з кадрів ОСОБА_6 від 24.06.2020 р., повідомлялись факти викладені у доповідних записках працівників Підприємства від 27.05.2020, 05.06.2020, 16.06.2020 року, а сааме, що юрист ОСОБА_1 створює конфліктні ситуації на підприємстві, свої посадові обов`язки виконує поверхнево або взагалі їх не виконує, підриває ділову репутацію Стрийського МБТІ. ОСОБА_1 відмовляється виконувати розпорядження начальника виробничого відділу ОСОБА_4 . Юрист ОСОБА_1 постійно створює перешкоди на робочому місці, не дає можливості проходу фахівцю ОСОБА_5 , що створює конфлікти, втручалася в роботу по прийому замовлень, чим провокувала клієнтів та створювала напругу в залі замовлень, грубо порушувала трудову дисципліну і Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ. У своїх службових записках ОСОБА_1 наводить наклепи на окремих працівників та спотворює реальні обставини справи на власну користь. Також вказано про відмову ОСОБА_1 станом на 24.06.2020 від підпису про ознайомлення з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 р.

У доповідній записці інспектора з кадрів від 24.06.2020 р. пропонувалось, за встановлені постійні грубі порушення юристом трудової і виробничої дисципліни, що проявилось в невиконанні розпоряджень адміністрації та порушень Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ, притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

25.06.2020 р. головним інженером ОСОБА_7 доручено юристу надати пояснення щодо порушень трудової дисципліни, а саме щодо відмови в ознайомленні з посадовою інструкцією, відмови в зміні робочого місця в кабінеті №8 для покращення умов праці; створення конфліктних ситуацій в робочий час з фахівцем ОСОБА_5 та агресивного ставлення до наданих доручень, зокрема підшиванні підготовлених юристом документів в інвентаризаційні справи. Внаслідок чого, на ім`я начальника КП ЛОР Стрийське МБТІ юристом подано доповідну записку ОСОБА_1 про психологічний тиск на неї, дискримінацію та необхідність притягнення головного інженера ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності за самоуправство та обмеження її у часі щодо виконання завдань.

Актом від 25.06.2020 р. підтверджено факт ненадання ОСОБА_1 пояснень щодо порушень трудової дисципліни.

Однак, слід вказати, що наказ Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 10-к/тм від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема в ньому не зазначено, коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення позивачкою трудових обов`язків. Оскільки в наказі не зазначено коли мало місце порушення трудових обов`язків, суд позбавлений можливості перевірити чи накладене дисциплінарне стягнення в межах місячного строку, який визначений ч.1 ст.148 КЗпП України, у разі доведеності порушення позивачем трудових обов`язків.

Також, у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Тобто не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності працівника, доки не доведена роботодавцем його вина і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість (за ст.138 КЗпП України саме роботодавець має обов`язок довести вину працівника).

Що стосується конкретних підстав видачі оспорюваного наказу, які згадуються в наказі без конкретизації часу вчинення певних, на думку, відповідача проступків, то такі колегія суддів, також, проаналізувала і дійшла таких висновків.

Наприклад, те, що позивачка грубо і категорично відмовлялася пересісти за інший робочий стіл в тому самому кабінеті на вимогу начальника виробничого відділу, щоб не створювати прецедентів та сварок з фахівцем ОСОБА_5 , то слід вказати, що згідно Акту від 19.06.2020 року «Про відмову в покращенні умов праці» юрист ОСОБА_1 категорично відмовилася від переміщення зіславшись на те, що дане робоче місце їй надано керівником підприємства, і воно її влаштовує.

Відповідно слід вказати про те, що зміна робочого місця позивачки була викликана покращенням умов праці, а не необхідністю виконання певних посадових обов`язків, певною виробничою потребою, тощо і така вправі була відмовитись від покрашення умов праці.

Що стосується питання підшивання в інвентаризаційні справи підготовлених позивачкою документів то оспорюваному наказі не вказано, яким конкретно нормативних документом такий обов`язок юриста КП ЛОР «Стрийське МБТІ» передбачено та коли саме позивачка повинна була виконувати вказані завдання. Відповідно достеменно неможливо перевірити звинувачення відповідача у вчиненні позивачкою цього проступку і відповідно не слід вважати таке притягнення до дисциплінарної відповідальності законним, що стосується як дотримання процедури притягнення до відповідальності, так і суті правопорушення, а, також, таким, що відповідає вчиненому проступку та особі винної.

Що стосується відмови позивачки ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста, то у оспорюваному наказі, знову ж не конкретизовано у який період позивачка відмовлялася ознайомитися з інструкцією, коли їй була надана така можливість та коли вона відмовилася це зробити.

Законодавство не обмежує кількості застосувань догани до одного й того самого працівника за вчинення ним порушень трудової дисципліни за умови додержання вимоги ч.2 ст.149 КЗпП України, яка передбачає, що за кожне порушення трудової дисципліни може застосовуватись лише одне дисциплінарне стягнення.

При цьому колегія суддів враховує, також, і те, що до цього наказами від 20.12.2019 року №1-к/тм та від 14.02.2020 року №04-к/тм позивачка притягалася до дисциплінарного стягнення у вигляді догани за відмови від ознайомлення з посадовою інструкцією.

Оскільки в оскаржуваному наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не зазначено коли вчинено порушення трудових обов`язків, при тому, що до ОСОБА_1 20 грудня 2019 року та 14.02.2020 застосовано дисциплінарне стягнення, неможливо визначити також чи не буде особа неодноразово піддана дисциплінарному стягненню за одне й те саме порушення.

Зважаючи на наведене, колегія суддів прийшла до висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування наказу начальника КП ЛОР «Стрийське МБТІ» № 10-к/тм від 25 червня 2020 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у виді догани, оскільки роботодавець не довів належними та допустимими доказами наявність у діях ОСОБА_1 конкретних порушень трудових обов`язків, коли такі були допущені та чи не притягнута позивачка до дисциплінарної відповідальності неодноразово за одне і те саме порушення.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що згідно наказу №13-к/тм від 17.08.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », ОСОБА_1 юриста, за невиконання розпоряджень адміністрації бюро без поважних причин, порушення трудової і виробничої дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Листом від 19.06.2020 року N 1063 юристу ОСОБА_1 було доручено подавати звіт щомісячно протягом 5 робочих днів після закінчення звітного місяця. Звіт за період з 22.11.2019 року по 01.06.2020 року, червень та липень місяці 2020 року юрист ОСОБА_1 не подала.

Юрист ОСОБА_1 надалі безпідставно відмовляється ознайомлюватись з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 року, що є порушенням підпункту «б» пункту 11 Розділу ІII Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ та пункту 4.1.6. Посадової інструкції юриста.

В робочий час ОСОБА_1 без згоди працівників проводить відеозйомку в робочих приміщеннях бюро, а саме 25.06.2020 року розповсюдила інформацію з обмеженим доступом в соціальній мережі Фейсбук.

На звернення головного інженера ОСОБА_7 щодо надання пояснень чому вона ухиляється від виконання розпоряджень адміністрації, юрист ОСОБА_1 зухвало та в грубій формі листом від 13.08.2020 року № 339 пояснила, що подала звіти за червень та липень 2020 року, але звітів про виконану юристом ОСОБА_1 роботу адміністрація Стрийського МБТІ не отримувала.

Вказана поведінка юриста ОСОБА_1 перешкоджала нормальній роботі підприємства чим порушила підпункти а. б. в. л пункту 11 Розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ та пункти 2.1.20, 2.1.21. 2.1.22 посадової інструкції юриста і за що згідно пункту 27 Розділу VII Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Стрийського МБТІ та пунктів 4.1.1, 4.1.6 посадової інструкції юриста, юрист несе відповідальність.

Враховуючи, що такі невиконання трудових обов?язків та порушення трудової дисципліни юристом ОСОБА_1 є систематичними, за що раніше до неї застосовувались дисциплінарні стягнення згідно наказів від 17.12.2019 року № 18-к/тм, від 20.12.2019 року № 19-к/тм, від 14.02.2020 року № 04-к/тм від 25.06.2020 року № 10-к/тм накласти дисциплінарне стягнення на юриста ОСОБА_1 у вигляді звільнення. Інспектору з кадрів ОСОБА_6 підготувати проект наказу про звільнення ОСОБА_1 згідно пункту 3 статті 40 КЗпП України.

По-перше слід вказати, що винесення такого наказу (№13-к/тм «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »), як наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності (фактично про намір притягнення до дисциплінарної відповідальності) не передбачено нормами КЗпП України, оскільки згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Вказаним вище наказом не застосовано до позивачки жодного із заходів стягнення, а саме ні догани ні звільнення. Навпаки у такому констатується намір притягнення позивачки до відповідальності та таким зобов`язано інспектора з кадрів лише підготувати проєкт наказу про звільнення позивачки за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Натомість у оспорюваному наказі констатовано нові порушення позивачкою трудової дисципліни, на думку роботодавця, однак ніякого виду стягнення оспорюваним наказом не накладено, про що йшлося.

Що стосується окремих фактів, які відповідач вважає підставами для вирішення питання про притягнення позивачки до відповідальності, то слід вказати про таке.

Що стосується не подання ОСОБА_1 звіту за період з 22.11.2019 року по 01.06.2020 року, червень та липень місяці 2020 року, то слід вказати, що Листом від 19.06.2020 року N 1063 юристу ОСОБА_1 було надано вказівку скласти і подати звіт про виконану роботу за період з 22.11.2019 року по 01.06.2020 року та звіт необхідно подати начальнику Стрийського МБТІ до 25.06.2020 року.

Відтак, про неподання звітів позивачкою (якщо вважати, що такі подані не були), відповідач був обізнаний з 25.06.2020 року та відповідно мав можливість у місячний строк з вказаної дати притягнути позивачку до дисциплінарної відповідальності. Натомість оспорюваний наказ виданий лише 17.08.2020 поза межами місячного строку.

Окрім цього, у згаданому листі не конкретизовано протягом якого періоду позивачка повинна подавати інші звіти, звіти за інші періоди, тощо.

Так, в листі не конкретизовано поняття звітний період (місячний, піврічний, квартальний, тощо), відтак незрозуміло по спливу 5 днів після закінчення саме якого періоду позивачка повинна була подавати звіти. Посилання відповідача що у листі йдеться про місячний період слід вважати безпідставним, оскільки про це у листі не йдеться та попередній період, за який роботодавцем була вислана вимога позивачці надати звіт тривав майже 8 місяців ( з 22.11.2019 року по 1.06.2020 року).

Окремого листа чи доручення в іншій формі про складення звіту за липень 2020 року позивачці не було надіслано чи вручено.

Що ж стосується відмови позивачки ознайомлюватись з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 року, то у наказі №13-к/тм від 17.08.2020 року як і попередньому про що йшлося вище не конкретизовано коли саме позивачка відмовлялася це зробити (ознайомитися з чинною посадовою інструкцією юриста від 20.11.2019 року). Відповідно вказаний факт як і стосовно попереднього наказу відповідно теж не можливо перевірити та вказане слід вважати як і стосовно попереднього наказу фактом, який не конкретизований та не доведений та не свідчить про можливість притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності.

Що ж до проведення без згоди працівників відео-зйомки в робочих приміщеннях бюро та розповсюдження інформації з обмеженим доступом в соціальній мережі Фейсбук то слід вказати на те, що у наказі №13-к/тм від 17.08.2020 року не конкретизовано де саме, коли саме і при яких обставинах ОСОБА_1 проводила відео-зйомку та не конкретизовано яку саме інформацію розповсюдила ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому ця обставина знову ж не свідчить про можливість притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Щодо пояснень ОСОБА_1 в грубій формі у листі від 13.08.2020 року № 339, то слід вказати на те, що у наказі №13-к/тм від 17.08.2020 року не конкретизовано у чому полягає «зухвалість та груба форма» викладених в листі пояснень ОСОБА_1 . У випадку ж, якщо припустити, що у наказі згадується критика керівництва чи окремих працівників у такому поясненні, то така критика жодним чином не свідчить про певне приниження, грубу форму, нетактовність чи зухвалість позивачки, а викладення своєї позиції по певних фактах про які йшлося у вимозі роботодавця.

Зважаючи на вказане, наказ № 13-к/тм від 17.08.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » не відповідає вимогам трудового законодавства, обставини наведені в ньому не слід вважати такими, що свідчать про порушення позивачкою трудової дисципліни та можливість притягнення її до дисциплінарної відповідальності, відтак такий є незаконним та підлягає скасуванню.

Окремо, що стосується неподання звітів про роботу позивачкою слід вказати і про те, що такі об`ємні документи, за формою, яка була вимогою роботодавця, присутні у матеріалах справи, а саме звіт про виконану роботу за період з 22.11.2019 по 01.06.2020 року, звіт про виконану роботу за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 року, звіт про виконану роботу за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 року (Т.1 а.с. 128-132 звіт за період з 22.11.2019 по 01.06.2020 року, Т.1 а.с.160-178 звіт про виконану роботу за період з 01.06.2020 по 30.06.2020 року, Т.1 а.с.179-192 звіт про виконану роботу за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 року). При цьому колегія суддів вважає сумнівними доводи відповідача про неподання таких вчасно позивачкою, оскільки такі присутні за незначний проміжок часу у матеріалах справи та зважає на доводи позивачки про те, що такі могли бути неприйняті від неї роботодавцем через конфлікті стосунки між нею та керівництвом відповідача та докази подання таких могли б бути і відсутніми.

Згідно наказу №208-к/тр від 17.08.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено ОСОБА_1 , юриста, 17.08.2020 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, пункт 3 ст. 40 КЗпП України.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що вказаний наказ, навіть порівняно із попередніми, взагалі не конкретизований, у такому взагалі не зазначено, за які саме порушення була звільнена ОСОБА_1 , які вимоги Посадової інструкції, Правил внутрішнього розпорядку, інших внутрішніх нормативних актів чи вимог закону порушила позивачка.

При цьому, відповідачем не дотримано процедури звільнення, а саме як вказано вище, у вимогах закону, перед притягненням до відповідальності працівнику, зокрема, має бути повідомлено про факти порушень, які, на думку, роботодавця він допустив (чого зроблено не було, тобто не конкретизовано проступків які допущені позивачкою) та надано можливість надати свої пояснення. Проте у цьому випадку роботодавцем цих вимог дотримано не було, та навіть не дотримано і вимог попереднього наказу в частині підготовки проекту наказу про звільнення, що відповідно до норм закону, повинно було передбачати дотримання процедури звільнення працівника, про що йшлося.

Зважаючи на вказане, наказ №208-к/тр від 17.08.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » теж є незаконним та такий підлягає скасуванню.

Враховуючи вказане, представником відповідача не доведено систематичного невиконання позивачкою покладених на неї трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку обов`язків і підстав для звільнення її з роботи на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України не було.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Зважаючи на те, що звільнення позивачки з роботи відбулось з грубим порушенням трудового законодавства, а тому позивака повинна бути поновлена на роботі, з якої була незаконно звільнена, з одночасним стягненням з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи з розрахунку, зробленого на підставі Постанови Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», який здійснений судом.

Так, заробітні плати позивача за останні повні відпрацьовані місяці (червень 2020 року та липень 2020 (Довідки відповідача Т.3 а.с. 54) 14295,69грн./фактична кількість відпрацьованих робочих днів у цей період (40) = середньо денна заробітна плата 357,39 грн. Х на кількість робочих днів з 18.08.2020 року по 07.03.2023 року день поновлення позивача на роботі за рішенням суду 640 днів = 228729,60 грн. без врахування податків та інших обов`язкових платежів, які слід відрахувати та сплатити під час виконання рішення суду.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Незаконне звільнення з роботи, позбавило позивачку зайнятості, певної визначеності у її житті, можливості професійної реалізації, тобто призвело до втрати її життєвих зв`язків, а також і доходу (джерела існування), на який вона обґрунтовано розраховувала. Вказане об`єктивно свідчить про необхідність для неї докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, і за відсутності доходів, на які вона обґрунтовано розраховувала та відповідно про заподіяння позивачці моральної шкоди.

Однак, така вимога, з врахуванням принципів розумності та справедливості, підлягає відшкодуванню у грошовому виразі, що є меншим від вказаного позивачем, а саме у розмірі 1000 грн., що, на думку колегії суддів, буде достатньою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Враховуючи вказане, доводи позову та апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та такі позов та апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Оскаржуване ж рішення суду слід скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, яким слід накази Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 10-к/тм від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; № 13-к/тм від 17.08.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »; № 208-к/тр від 17.08.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » визнати незаконними та скасувати; поновити ОСОБА_1 на посаді юриста у Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»; стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.08.2020 по день винесення рішення про поновлення на роботі у розмірі 228729,60 грн.; стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. В задоволенні решти позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Накази Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 10-к/тм від 25.06.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; № 13-к/тм від 17.08.2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 »; № 208-к/тр від 17.08.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » визнати незаконними та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді юриста у Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.08.2020 по день винесення рішення про поновлення на роботі у розмірі 228729,60 грн.

Стягнути з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 березня 2023 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра