Провадження № 2-н/522/1877/23
УХВАЛА

04 грудня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Сервіс Плюс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 9624,60 гривень, а також судових витрат, а саме витрат по оплаті судового збору у розмірі 268,40 гривень та витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ткач Т.А., яка діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Сервіс Плюс», подала до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 9624,60 гривень, а також судових витрат, а саме витрат по оплаті судового збору у розмірі 268,40 гривень та витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 161 ЦПК України встановлений вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Представник заявника заявив, серед іншого, вимогу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

Відповідно до частин першої та третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України випливає, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі і не може бути стягнуто шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до положень частини першої статті 167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

У відповідності до вимог ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, належить відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.161, ч.3 ст.165, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Сервіс Плюс» в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_1 в розмірі 1000,00 грн. відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя: Ю. І. Ковтун