Провадження № 2/554/2302/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.,

за участі секретаря Янушкевіч А.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шерстюк А.О.,

представника відповідача адвоката Пономаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що 03.05.1997 року по 06.09.2022 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі нами було придбано автомобіль: «ТОYОТА RAV4» 2005 року, колір - чорний, тип - легковий, об`єм двигуна 1998 см?, державний номерний знак НОМЕР_1 , дата першої реєстрації - 27 квітня 2013 року, який було зареєстровано за Відповідачем.

Зараз позивачка не має змоги користуватися зазначеним транспортним засобом, він перебуває у постійному фактичному користуванні Відповідача, встановлення режиму спільного користування автомобілем є неможливим, оскільки сторони на даний час припинили спільне проживання, припинили ведення спільного господарства, що фактично унеможливлює досягнення згоди щодо користування спільним автомобілем. Відповідач одноособово розпоряджається ключами та технічним паспортом від автомобіля.

Після розірвання шлюбу жодних договорів про поділ майна сторонами не укладалося. Згоди щодо спільного користування автомобілем не досягнуто. У зв`язку із вищенаведеним, Позивач вимушена звернутись до суду для вирішення спору.

Так, суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи», 29 вересня 2022 року складено Звіт № 294 про незалежну оцінку майна (визначення ринкової вартості) колісного транспортного засобу, Автомобіля «ТОYОТА RAV4» 2005 року, становить 360 091,00 грн.

Вважає, що їй належить 1/2 частина спільного майна, тому просить поділити спільне майно подружжя, а саме автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2005 року випуску, об?єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини його вартості у сумі 180050,00 грн.

Ухвалою судді від 08.12.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд у порядку загального позовного провадження.

24.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково. Заперечував щодо реальної вартості спірного автомобіля та просив призначити у справі автотоварознавчу експертизу.

04.04.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.04.2023 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження.

Ухвалою від 18.07.2023 року відновлено провадження.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, зважаючи на висновок експертизи, просили стягнути із відповідача 134972,42 грн. Заперечували проти задоволення клопотання про стягнення із позивачки на користь відповідача частини витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, оскільки її проведення було необхідне відповідачу та він зобов?язувався взяти оплату на себе.

Відповідач у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала у частині стягнення 1/2 частини вартості спірного автомобіля, визначеної експертизою, що складає 134972,42 грн. Також, просила стягнути із позивачки на користь відповідача витрати щодо оплати вартості автотоварознавчої експертизи пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 25% - 1314,39 грн., а також врахувати положення ч.1 ст.142 ЦПК України щодо стягнення 50% судового збору при визнанні позову відповідачем.

Суд, заслухавши позивачку, її представника та представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 із 03.05.1997 року до 06.09.2022 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.10-11).

Під час перебування у шлюбі сторонами придбано автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2005 року випуску, об?єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , право власності на який оформлено на ОСОБА_2 , що не оспорювалося у судовому засіданні сторонами.

Згідно договору купівлі-продажу від 10.09.2022 року автомобіль було відчужено ОСОБА_2 та зареєстровано на іншу особу, що підтверджується листом РСЦ ГСЦ МВС в Полтавській області від 14.03.2023 року №31/16-9-36аз (а.с.68).

Відповідно до висновку експерта №2244 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи по цивільній справі №554/11039/22, ринкова вартість автомобіля TOYOTA RAV4, 2005 року випуску, номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип палива бензин, тип легковий універсал, об?єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент проведення дослідження складала 269944,83 грн. (а.с.97-103). Вартість проведення експертизи становить 5257,56 грн. (а.с.104-105).

За правилами ст.60 Сімейного кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно зі стст.69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про часткове задоволення позову та поділу спільного майно подружжя, а саме автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2005 року випуску, об?єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 та стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації 1/2 частини його вартості у сумі 134 972,42 грн.

Згідно ч.1 та ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Зважаючи на те, що судом задоволено позовні вимоги частково 75% від заявленої у позові суми, із позивачки на користь відповідача підлягають стягненню витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 1314,39 грн. (25% від 5257,56 грн.).

У зв?язку з визнанням позову відповідачем, та враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, як особа, яка має інвалідність 2 групи (довідка до акту огляду МСЕК серії АВ №0859834), із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50% від суми, яка підлягає стягненню (1% від розміру задоволених вимог), що становить 675,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя, а саме автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2005 року випуску, об?єм двигуна 1998 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини його вартості у сумі 134 972,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 1314,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 675,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12.09.2023 року.

Суддя Т.М.Черняєва