Ухвала

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 465/1434/19

провадження № 61-13318ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (далі - КНП Львівської міської ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»), в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 10 000 000 грн моральної шкоди, «1 267 482,568 грн» «матеріальної шкоди в аспекті тривалого невідвідування роботи з вини відповідача».

Франківський районний суд міста Львова ухвалою від 21 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачці

на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 04 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 21 липня 2023 року визнав неподаною та повернув особі, яка її подала, на підставі статей 185, 357 ЦПК України.

У вересні 2023 року до Верховного Суду засобами електронного зв`язку

з накладенням електронного цифрового підпису надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 вересня

2023 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Щодо змісту касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною шостою статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга ОСОБА_1 подана засобами електронного зв`язку з накладенням електронного цифрового підпису. Проте, доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги або у паперовій формі заявницею не надано.

Слід звернути увагу заявницю на те, що відповідності до частини восьмої статті 14 ЦПК України реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Щодо сплати судового збору та заяви про звільнення від сплати судового збору

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року

у справі № 916/228/22 (провадження № 12-26гс22) зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. Особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 0,2 = 536,80 грн).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити суму судового збору у розмірі

429,44 грн (536,80 грн х 0,8), за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

До касаційної скарги додана заява про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України

«Про судовий збір», якою передбачено, що від сплати судового збору

під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються

позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Також заявниця вказує, що предметом позову є відшкодування моральної та матеріальної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я з вини

КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Відповідно до даних Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-7) за звітний період 2022 рік дохід ОСОБА_1 склав 269 571,73 грн. Згідно з довідкою від 08 травня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Центральному управлінні Київського міського центру зайнятості з 08 травня 2023 року. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» залишок на рахунку «Картка для виплат» станом на 05 вересня 2023 року склав 421,48 грн.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:а) військовослужбовці;б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями

статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення

є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Аналіз вказаної заяви свідчить, що вказані доводи не можуть вважатись достатньою підставою для її задоволення, оскільки касаційна скарга не містить достатніх доказів, які підтверджують майновий стан ОСОБА_1 , тому заявниці потрібно надати додаткові докази на підтвердження вказаних обставин. Такими доказами, що можуть бути підставою для перевірки обставин, зазначених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, можуть бути: довідка органу фіскальної служби про доходи за попередній календарний 2022 рік, а також довідки про склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунках коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, докази про наявність чи відсутність рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, тощо).

Враховуючи зазначене, заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Заявниці необхідно сплатити судовий збір у визначеному розмірі відповідно до закону за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Варто зазначити, що відмова у звільненні від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За наявності визначених законом підстав, заявниця не позбавлена права звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням/заявою, обґрунтованим доказами, про звільнення від сплати судового збору та зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Частиною другою статті 393 ЦПК України визначено, що у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків, а саме: 1) надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів; 2) додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська