Справа № 196/829/23
№ провадження 2/196/363/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бабічевої Л.П.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" /далі - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" / звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4751046 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику. Сума кредиту складає 20000,00 грн., строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 10.10.2021 року. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідно до п.1.5. кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. кредитного договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20000,00 грн. - тіло кредиту та 45600,00 грн. - нараховані проценти, всього -65600,00 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №21-06/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 65 600,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (Т.1 а.с. 119).

У судове засідання представник позивача ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" - адвокат Крюкова М.В. не з`явилася. Надіслала через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, а саме, в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000 грн., оскільки дійсно він згідно кредитного договору від 10.09.2021 року отримав кредит у сумі 20 000 грн., який не повернув. В іншій частині позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки проценти нараховані за межами строку кредитування.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4751046 (Т.1 а.с. 29-38).

Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав позичальникові кредит у розмірі 20 000 грн. строком на 30 днів з 10 вересня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки ( Т.1 а.с. 29).

Факт отримання кредиту у сумі 20 000 грн. відповідач визнав та не заперечує.

21 червня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" було укладено Договір факторингу № 21-06/2022 (Т.1 а.с. 15-27, 118), за яким право вимоги за кредитним договором № 4751046 від 10 вересня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 набуло ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА".

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до Додатку 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4751046 від 10 вересня 2021 року, наданого ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", обчислення загальної вартості кредиту для споживача ОСОБА_1 : сума кредиту за договором - 20 000 грн., проценти за користування кредитом - 8 550 грн. (знижена процентна ставка). Якщо позивачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою та проценти за користування кредитом складуть - 11 400 грн. (Т.1 а.с. 39).

Відповідач визнав факт отримання та неповернення кредиту у сумі 20 000 грн.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 20 000 грн. є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача процентів, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Договір між сторонами було укладено на строк 30 днів з 10 вересня 2021 року по 10 жовтня 2021 року.

Отже, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 10 жовтня 2021 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" не мали законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 4751046 від 10 вересня 2021 року.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18).

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ОСОБА_1 договір був укладений сторонами в електронній формі.

Як вбачається з умов пункту 1.4. договору, кредит надається строком на 30 днів з 10.09.2021 року.

Дійсно, відповідно до цього ж пункту 1.4. договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору (Пролонгація строку кредиту).

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктом 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що строк кредиту становить 30 днів, а отже позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 10.10.2021 р., що відображено в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є Додатком №1 до договору (а.с. 39).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, право ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 10.10.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

Отже, за умовами договору про споживчий кредит №4751046 від 10 вересня 2021 року сторони погодили строк його дії до 10.10.2021, тому починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом.

При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено.

Отже, з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 11 400 грн.:

20 000 х 1,90% / 100 = 380 грн. в день

380 грн. х 30 днів = 11 400 грн., оскільки не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки.

Таким чином, враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання у встановлені договором строки не виконав, у зв`язку з чим має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у сумі 31 400,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000,00 грн., заборгованість за процентами - 11400,00 грн.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Представником позивача в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. було надано копію договору про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07 липня 2022 року (а.с. 105-108), копію звіту про надання правової допомоги згідно договору № 07/07-2022 від 29 червня 2023 року (а.с.101), копію рахунку на оплату по замовленню № 61/29/06 від 29.06.2023 року (а.с.100) та копію платіжної інструкції № 598 від 29.06.2023 року на оплату послуг у сумі 10 000 грн (а.с.99).

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, тому заявлена сума у 10 000 грн. є завищеною.

Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення судових витрат на оплату судового збору підтверджується платіжною інструкцією № 624 від 29.06.2023 року про сплату судового збору у сумі 2147,20 грн. (а.с.1). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено на 47,87 % (31400 грн. від 65600 грн. складає 47,87 %), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, яка становить 1027,86 грн. (2147,20 грн. х 47,87% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 612, 1048 ЦК України, ст.ст.12, 13, 78-80, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 4751046 від 10 вересня 2021 року в розмірі 31400,00 (тридцять одна тисяча чотириста) гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за процентами - 11400,00 грн.; та витрати по сплаті судового збору у сумі 1027 грн. 86 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп., а всього 34427 грн. 86 коп. (тридцять чотири тисячі чотириста двадцять сім грн. 86 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА", місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29 листопада 2023 року.

Суддя Л.П. Бабічева