Справа № 297/3670/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., за участю секретаря Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Орябко Михайла Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до Берегівської міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -

встановив:

Адвокат Орябко Михайло Васильович звернувся до суду з позовом до Берегівської міської ради про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому на момент приватизації, в спірній квартирі були прописані та приймали участь в приватизації 4 особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою та єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .. Після встановленого законом строку звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні спадщини, оскільки згадана квартира належить померлому та членам сім`ї на праві спільної сумісної власності без визначення часток померлих.

Таким чином, іншого способу захистити свої права, окрім судового у нього не має.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримує, просить ухвалити рішення з підстав наведених у позові без її участі.

Відповідач Берегівська міська рада в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить ухвалити рішення з підстав наведених у позові без їх участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у засідання усіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в заяві знайшли своє підтвердження у підготовчому засіданні.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому на момент приватизації, в спірній квартирі були прописані та приймали участь в приватизації 4 особи, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивачка ОСОБА_1 є рідною донькою та єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .. Після встановленого законом строку звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, нотаріусом було відмовлено позивачці в оформленні спадщини, оскільки згадана квартира належить померлому та членам сім`ї на праві спільної сумісної власності без визначення часток померлих.

Частки співвласників у майні визначені не були.

У відповідності до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Таким чином, право власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належало у рівних частках.

ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої, спадкоємцем всього належного їй майна являється позивачка.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно померлої, а саме на належну їй частку квартири.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. 1217 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку наявний один спадкоємець майна спадкодавця, який має право на отримання спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 у визначеному законом порядку звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що частка померлих у спадковому майні визначена не була.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на вище вказане та враховуючи, що у спадкоємця відсутня можливість іншого способу, окрім судового, захистити свої права, визнання позову відповідачами не порушує їх прав та законних інтересів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 197, 206, 259, 263-265, 273 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 по ? частини кожному із її співвласників, а саме: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_7 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_8 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Юрій ГЕЦКО