Провадження № 2/522/5352/23
12 вересня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду 29.06.2023 року надійшов позов Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме заборгованість у сумі 173 606,70 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.11.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10.292.1121.ФО_К, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 149 990,00 грн., терміном 49 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,47 % річних.
Позивач вказує, що банк взяті на себе зобов`язання виконав та надав відповідачу в користуванні кредитні кошти, однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 01.06.2022 року складає суму в розмірі 173 606,70 грн., з них:
-145 087,56 грн. - заборгованість за кредитом;
- 28 519, 14 грн. - заборгованість за процентами.
Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути зазначену суму заборгованості із відповідача на користь позивача в примусовому порядку.
Матеріали позову суддя отримала 30.06.2023 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №134602 від 30.06.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 15.12.2021 року.
Ухвалою суду від 03.07.2023 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін із призначення судового засідання на 26.07.2023 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 12.09.2023 року.
У судове засідання призначене на 12.09.2023 року сторони не з`явилися. У матеріалах справи наявне клопотання представника позивача, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (через публікацію), причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 18.09.2023 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані нормами ЦК України про зобов`язання з повернення кредиту.
Судом встановлено, що 12.11.2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 10.292.1121.ФО_К, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 149 990,00 грн., терміном 49 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,47 % річних. строком до 15.12.2025.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.4 Кредитного договору зі змінами та доповненнями Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 149 990 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі визначеному Кредитним договором.
Згідно з п. 2.1 розділу 2 Кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує своє розуміння, згоду та приєднання до Правил (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК» (далі Правила), які є невід`ємною частиною цього договору.
В порядку й на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Кредитного договору на пунктах 3.3-3.9 Правил, Позичальник зобов`язався повертати Кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, зі строком погашення Кредиту-не пізніше 15.12.2025 року.
Суду надано додаток № 1 до Кредитного договору-Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит (з графіком платежів), з якого вбачається дата видачі кредиту, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума платежу за рахунковий період, тощо. (а. с. 16).
Відповідно наданій позивачем копії пам`ятки щодо погашення суд вбачає прописані способи погашення кредиту для клієнта. (а. с. 17).
Також в матеріалах справи наявний паспорт споживного кредиту від 12.11.2021 року, який особисто підписаний відповідачем. (а.с. 18-20).
Позивачем до суду надано акцепт від 12.11.2021 року про використання факсимільного відтворення підпису уповноваженої особи та відбитку печатки Кредитодавця за допомогою засобів електронного або іншого копіювання при підписанні Кредитодавцем Паспорту споживчого кредиту з особистим підписом відповідача, згідно якого відповідач цим підписом надав згоду на приєднання до Правил (договірні умови) надання споживчого кредиту АТ «Юнекс Банк» в частині відтворення підпису. (а.с. 21)
Також суду надано анкету-заяву (опитувальник клієнта фізичної особи) від 12.11.2021 року з особистим підписом відповідача. (а. с. 22).
Згідно п. 1 клієнт підписанням цієї Анкети акцептував та приєднався до Публічної пропозиції АТ «Юнекс Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил (договірні умови) надання споживчого кредиту АТ «Юнекс Банк».
Пунктом 3.14 Правил передбачено, що Відповідач доручив Позивачу самостійно здійснювати договірне списання грошових коштів з Поточного рахунку на умовах, визначених Кредитним договором та Правилами.
Відповідно до п. 4.2.2 Правил Відповідач взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати по кредиту, комісії за обслуговування та проценти за користування кредитом у встановлені Кредитним договором та Правилами.
Позивач свої зобов`язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 3991 від 16.11.2021 року. (а.с. 12).
У зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання станом на 01.06.2022 року загальна заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 10.292.1121.ФО_К від 12.11.2021 року складає173 606,70 грн., з них:
- 145 087,56 грн. - заборгованість за кредитом;
- 28 519, 14 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 15.11.2021 по 01.06.2022 року. (а.с. 3).
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.05.2023р. розглянувши справу №910/4518/16 підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.
Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі сплином строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
В даному випадку позивач не пред`являв вимогу до відповідача про дострокове погашення кредитної заборгованості, та з урахуванням що строк кредиту (тобто і його умови ) не закінчився, суд вважає, що нарахування визначеним договором процентів підлягають застосуванню до моменту пред`явлення позову до суду.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 10.292.1121.ФО_К від 12.11.2021 року у розмірі 173 606,70 грн.
Нарахування кредитних коштів та користуванням ними відповідачем підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 12.11.2021 року по 01.06.2022 року. (а. с. 4-11).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними інструкціям № 173 від 21.12.2023 року на суму2 604,10 грн та № 72 від 20.06.2023 року на суму 79,90 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 2 684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 1, 3, 16, 203, 207, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України;
Позов Акціонерного товариства Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18.09.2023 року.
Суддя Л.В. Домусчі