Справа № 643/2390/23
Провадження № 2/643/905/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Риндіч О.Б. , розглянув у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики , суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь заборгованість за Договором Позики Б/Н від 27.05.2019 року в сумі 811 444, 90 (вісімсот одинадцять тисяч чотириста сорок чотири ) грн.90 коп. з яких: 526 000 ( п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. основна заборгованість за Договором Позики; 44 531, 2 ( сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 20 коп. 3 (три) проценти річних від простроченої суми; 240 913 ( двісті сорок тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 70 коп. - сума збитків від інфляції.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що у відповідності до умов Договору Позики Б/Н від 27.05.2019 року, що посвідчений Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Задоріною В.В. за реєстровим №537 , укладеного між позивачем ОСОБА_1 (надалі позикодавець,позивач ) та відповідачем ОСОБА_2 (надалі позичальник, відповідач), останньому надана позика в сумі 526 000 ( п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., що становить еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів за курсом обміну валют в Україні станом на 27.05.2019 року на день надання позики (1 долар США = 26, 30 гривень). Як визначено п.1 Договору Позики, позикодавець передав у власність, а позичальник отримав/прийняв строком до 27.05.2020 року грошові кошти у розмірі 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., чим підтверджується факт отримання відповідачем позики від позивача у вищезазначеному розмірі безпосередньо при укладенні Договору Позики.

Таким чином, позивач взяті на себе зобов`язання за Договором позики виконав в повному обсязі.

Згідно із п.2 Договору Позики, зазначену вище суму грошей, які були надані в позику, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві у гривнях до 27.05.2020 року в сумі 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., що становить еквівалент 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів, а у відповідності до п.4 Договору Позики зобов`язання має бути виконане шляхом розрахунку готівковими коштами.

Проте, у встановлений умовами Договору Позики строк, відповідачем свої договірні зобов`язання не виконані, і станом на 27.05.2020 року (строк повернення позики), а також станом на день подання позову основна заборгованість відповідача перед позивачем за Договором Позики становить 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., чим порушені права позивача за Договором Позики та його особисті майнові права і інтереси.

На усні вимоги позивача щодо виконання своїх зобов`язань за Договором Позики відповідач не реагує, залишає їх поза увагою. У визначений Договором Позики строк виконання зобов`язань надана позивачем позика позичальником на сплачена, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.

В судове засідання позивачка не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Разом з цим, представником позивача адвокатом Сушко О.П. подано клопотання, про розгляд справи за відсутності сторони позивача, проти заочного рішення не заперечував, вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у відповідній заяві.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до умов Договору Позики Б/Н від 27.05.2019 року, що посвідчений Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Задоріною В.В. за реєстровим №537 (надалі Договір Позики), укладеного між Позивачем ОСОБА_1 (надалі Позикодавець, Позивач) та Відповідачем ОСОБА_2 (надалі Позичальник, Відповідач), останньому надана позика в сумі 526 000 ( п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., що становить еквівалентно 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів за курсом обміну валют в Україні станом на 27.05.2019 року на день надання позики (1 долар США = 26, 30 гривень).

Як визначено п.1 Договору Позики, Позикодавець передав у власність, а Позичальник отримав/прийняв строком до 27.05.2020 року грошові кошти у розмірі 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., чим підтверджується факт отримання Відповідачем позики від Позивача у вищезазначеному розмірі безпосередньо при укладенні Договору Позики.

Таким чином, Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором Позики виконав в повному обсязі.

Згідно із п.2 Договору Позики, зазначену вище суму грошей, які були надані в позику, ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути ПОЗИКОДАВЦЕВІ у гривнях до 27.05.2020 року в сумі 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., що становить еквівалент 20 000 (двадцять тисяч) доларів США 00 центів, а у відповідності до п.4 Договору Позики зобов`язання має бути виконане шляхом розрахунку готівковими коштами.

У відповідності до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Проте, у встановлений умовами Договору Позики строк, Відповідачем свої договірні зобов`язання не виконані, і станом на 27.05.2020 року (строк повернення позики), а також станом на день подання позову основна заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором Позики становить 526 000 (п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп., чим порушені права Позивача за Договором Позики та його особисті майнові права і інтереси.

На усні вимоги позивача щодо виконання своїх зобов`язань за Договором Позики Відповідач не реагує, залишає їх поза увагою. У визначений Договором Позики строк виконання зобов`язань надана мною позика Позичальником на сплачена, в зв`язку з чим я змушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав.

Так, згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦКУ) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.527 ЦКУ боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 ЦКУ визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ч.1 ст.629 ЦКУ договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.533 ЦКУ грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Нормами ст. 610 ЦКУ визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.4 ч.1 ст.611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ч.1 ст.532 ЦКУ місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором позики розмір процентів, які підлягають сплаті Позичальником за користування позикою не встановлений. Таким чином, сплаті підлягають 3 (три) проценти річних від простроченої суми.

Три проценти річних від простроченої суми складають:

1. 28.05.2020 27.05.2022 =730 днів; 28.05.2022 23.03.2023 =300 днів. Всього прострочка - 1030 днів.

2. 3 % річних : 365 днів = 0, 00822% за один день прострочки;

3. 1030 днів х 0, 00822 % = 8, 466 % за весь час прострочки;

4. 526 000 грн. х 8, 466 = 44 531, 2 грн. за весь час прострочки.

За змістом ст.1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Згідно калькуляції розрахунку інфляції за період з 28.05.2020 року по 23.03.2023 року ( розрахунок додається) сума збитків від інфляції складає 240 913 ( двісті сорок тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 70 коп.

Таким чином, загальна заборгованість яка підлягає стягненню з відповідача за Договором Позики та просрочки її повернення складає 811 444 (вісімсот одинадцять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 90 коп.

Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.ст. 77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 509, 625, 626, 1046, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) заборгованість за Договором Позики б/н , посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Задоріною В.В. 27.05.2019 року , реєстровий №537, в сумі 811 444, 90 (вісімсот одинадцять тисяч чотириста сорок чотири ) грн.90 коп. з яких: 526 000 ( п`ятсот двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. основна заборгованість за Договором Позики; 44 531, 2 ( сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять одна) грн. 20 коп. 3 (три) проценти річних від простроченої суми; 240 913 ( двісті сорок тисяч дев`ятсот тринадцять) грн. 70 коп. - сума збитків від інфляції та суму сплаченого судового збору у розмірі 8276 (вісім тисяч двісті сімдесят шість) гривен 74 копійок .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Майстренко