Провадження № 2/229/814/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року Дружківський міський суд Донецької області

У складі судді Хомченко Л.І.

Секретар Бондаренко А.С.

За участю позивача ОСОБА_1 .

Розглянув у відкритому судовому засіданні у зал суду у м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди .

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Званівської сільської ради про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та зобов`язання відшкодувати моральну шкоду , в якій просить скасувати розпорядження № 118 від 19.04.2018 року, виданого головою Званівської сільської ради про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді директора Званівського сільського будинку культури; стягнути зі Званівської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19.04.2018 року; зобов`язати відповідача відшкодувати позивачеві моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до розпорядження сільського голови № 42 від 23.11.2017 року позивача було прийнято на посаду директора Званівського сільського будинку культури. 19.04.2018 року розпорядженням № 18 від 19.04.2018 року позивача було звільнено з займаної посади згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Зі звільненням позивач не погоджується, оскільки відповідачем було порушено порядок накладання адміністративного стягнення. Позивача не було ознайомлено із розпорядженням, яке було вручено чоловікові через Укрпошту, а в Акті про відсутність на роботі директора Званівського СБК від 19.04.2018 року зазначена неправдива інформація та не зазначено загального часу відсутності на робочому місці, що є порушенням ст. ст..147,149 КЗпП України. 04.04.2018 року позивач була відсутня на роботі з поважних причин, оскільки в цей день відвідувала збори Асоціації екологів Донецької області, де розглядалося питання встановлення сонячних станцій на бюджетні заклади області, та культурний захід в центральній бібліотеці м.Слов,янськ, про що в доповідній записці № 1 від 01.04.2018 року було особисто проінформовано голову Званівської сільської ради. ОСОБА_2 , який при свідках відмовився реєструвати даний документ. Про кожен випад нібито прогулу , сільський голова був завжди проінформований та в подальшому відпрацьований в офіційні вихідні Званівського СБК. У зв`язку із незаконним звільненням позивачеві завдано моральної шкоди, яка полягає у незаконному позбавлені позивача права на труд, що призвело до моральних переживань, втрати душевного спокою , неможливості працевлаштуватися, оскільки, не була видана трудова книжка.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2018 року відкрито провадження у даній справі. Вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.10.2020 року ухвалено розглядати цивільну справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити як у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, передбаченого ст.233 КЗпП, оскільки звільнення відбулося 20.04.2018 року, копію розпорядження про звільнення було направлено позивачу 20.04.2018 року та отримана нею особисто 26.04.2018 року, а до суду позивач звернулася 11.10.2018 р. При цьому, і з первісним зверненням до адміністративного суду із позовом про поновлення на роботі позивач також звернулася після спливу 1 місяця . Про безпідставність позову свідчить те, що факт відсутності позивача на робочому місці встановлено Актом від 04.04.2018 року і відповідно до позову позивач визнає свою відсутність на роботі протягом дня. Адміністрацією відповідача згода або розпорядження щодо відсутності позивача не надавались, письмових пояснень щодо відсутності на робочому місці позивач надавати відмовилася. Враховуючи, що вже раніше 23.03.2018 року до позивача вже застосовувались заходи дисциплінарного впливу у вигляді догани за прогул, відповідачем було цілком законно звільнено позивача за прогул 04.04.2018 року відповідно до розпорядження від 19.04.2018 р. за п.4 ст.40 КЗпП України.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2020 року закрито підготовче провадження по вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав письмовий заперечення в яких просив відмовити у позові так як він не обґрунтований .

Свідок ОСОБА_6 , пояснив ,що ОСОБА_1 працювала завідуючою клубом. З головою був супротив та непорозуміння. Вказав, що був присутнім практично на всіх сесіях, за виключенням декількох, але про оголошення догани ОСОБА_1 жодного разу не чув. Депутатом працює з листопада 2017 року і по теперішній час.

Свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив що він депутат Званівської сільської ради. Вказавши, що у ОСОБА_1 з головою були неприязні відносини. ОСОБА_1 виконувала свою роботу добре, проводивши різні заходи, як в будинку культури, так і поза ним. Зазначивши, що її звільнення було не справедливим та сфальсифікованим. Після того як ОСОБА_1 почала працювати на посаді завідуючою будинку культури, то благоустрій будинку став кращим, з`явилося технічне забезпечення. ОСОБА_1 докладала зусиль для покращення матеріального забезпечення клубу, завдяки розробленим власним проектам. Вказавши, що ОСОБА_1 постійно проводить різні заходи в інших населених пунктах, завжди на виїздах в район та область, тому не може знаходиться постійно на своєму робочому місці. Зазначив, що не може сказати, де була ОСОБА_1 13, 14, 15 березня 2018 року.

Свідок ОСОБА_8 , пояснив та підтвердив, що 4 квітня 2018 року ОСОБА_1 була присутня на робочій нараді на екологічну тематику в приміщенні ЗБУВР Сіверсько-Донецького басейнового управління водних ресурсів.

Свідок ОСОБА_9 показала ,що 4 квітня 2018 року ОСОБА_1 була присутня на робочій нараді на екологічну тематику в приміщенні ЗБУВР Сіверсько-Донецького басейнового управління водних ресурсів. Там були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,директор, замдиректора. ОСОБА_11 пропонувала обговорити питання про забезпечення сонячними батареями бюджетних підприємств з метою використання сонячної енергії .І використати це як пілотний проект для інноваційного центру у Званівській громаді.

Свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила що з нинішнім головою працювала виконуючою обов`язки старости, а до цього була головою Верхньокам`янського. Зазначила, що голова при веденні своєї роботи не дотримувався Інструкції з діловодства. Наприклад, що коли працівник їхав у відрядження, то треба було робити розпорядження, змінювати графік підміни працівника, виплата за відрядження. Наголосила, що все це робилося в усній формі та кожен їхав за власні кошти і власним транспортом або автобусом. Вже після поновлення її на роботі та початку судового процесу стало краще, де згодом почали дотримуватися правил ведення діловодства. ОСОБА_1 багато зробила для нашої територіально об`єднаної громади. Було виграно проект для ремонту клубу, а також проектів для молоді. Завдяки ОСОБА_1 було зроблено ремонт клубу. В 2019 році працівникам, які були наближені до голови виплачувалися кошти за відрядження. Після того, як Званівська сільська рада про це дізналася, то почали наполягати щоб виплачувалися всім працівникам гроші на відрядження. Зазначила, що завдяки ОСОБА_1 було запроваджено стратегію розвитку громади. Проведено багато різноманітних громадських заходів. Після об`єднання склалися не приємні відносини з головою. Спілкування відбувалося через секретаря. У відрядження їздила за власні кошти без відповідного розпорядження. Після поновлення на роботі їдучі у відрядження у м. Харків її було ознайомлено з розпорядженням та сплачено кошти на нього. Відомо, що ОСОБА_1 поїхала стосовно проекту, а коли повернулася, то дізналася, що її звільнено з роботи. Вказала, що з 2018 року по 2020 рік у ОСОБА_1 не було жодної догани.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, взявши до уваги відзив відповідача з додатками, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та які мають значення для справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Конституція України гарантує право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантує рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захист від незаконного звільнення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 23.11.2017 року відповідно до контракту від 23.11.2017 року призначена на посаду директора Званівського сільського Будинку культури.

Розпорядженням сільського голови Званівської сільської ради № 18 від 19.04.2018 року припинено дію контракту, укладеного 23.11.2017 року між Званівською сільською радою та ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 призначається на посаду директора Званівського СБК на термін з 23.11.2017 р. по 22.11.2022 р., з 18.04.2018 року за прогул без поважних причин. Звільнено ОСОБА_1 з посади директора Званівського СБК на термін з 19.04.2018 року згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Вказане розпорядження сільського голови прийнято на підставі голови комісії з моніторингу дотримання службовцями і працівниками вимог КЗпП України та правил внутрішнього трудового розпорядку, секретаря сільської ради ОСОБА_14 про відсутність на роботі директора Званівського СБК 04.04.2018 року впродовж всього робочого дня, на підставі висновку комісії з проведення внутрішнього службового розслідування стосовно прогулу без поважних причин 04.04.2018 року директора Званівського СБК ОСОБА_1 , з урахуванням розпорядження сільського голови від 20.03.2018 року № 11 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за прогул без поважних причин», на підставі п.4 ст.40 КЗпП України та керуючись ст..42 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні».

На підтвердження своїх позовних вимог щодо незаконності розпорядження сільського голови від 19.04.2018 р. позивач надала наступні докази: а саме показання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , Запрошення від 05.04.2018 року № 001 на Форум громадських ініціатив України м. Одеса 19-22 квітня 2018 року (т. 1 ст. 83 на 1 арк.); План форуму «Від ідеї до успіху. Місцеві ініціативи змінюють життя українських громад» 20-21 квітня 2017 року (т. 1 ст. 84 на 1 арк.); Лист від 07.08.2018 року № 001 щодо прийняття участі у форумі Громадських ініціатив України з 19-22 квітня 2018 року ОСОБА_1 (т. 1 ст. 85 на 1 арк.); Інформаційний лист ГС «Екологічна асоціація «Екосистема» від 01.08.2018 року № 01-08 щодо прийняття участі у нараді 04.04.2018 року ОСОБА_1 (т. 1 ст. 86 на 1 арк.); Лист від 15.08.2018 року № МСІ-57-2018 ГО «Інша Освіта» щодо молодіжного проекту (т. 1 ст. 87 на 1 арк.); Програма розвитку Званівського сільського будинку культури на 2017 2019 роки (ст. 89 на 1 арк.); план заходів на березень 2018 року (т. 1 ст. 90 на 1 арк.); Лист № 12 від 08.03.2018 року щодо прийняття участі у проекті «Майстерня сільських ініціатив» (т. 1 ст. 91 на 1 арк.); План роботи на квітень 2018 року (т. 1 ст. 92 на 1 арк.); Інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів (т. 1 ст. 93 на 1 арк.); Лист № 6 від 30 березня 2018 року щодо прийняття участі у проекті «Майстерня сільських ініціатив» (т. 1 ст. 94 на 1 арк.); Лист від 01.04.2018 року № 16 щодо прийняття участі в проекті «Прозорі та ефективні бюджети місцевих рад та ОТГ» 02-03 квітня 2018 року (т. 1 ст. 95 на 1 арк.);

Разом з тим суд не може прийняти до уваги докази позивача з огляду на наступне.

Нормами статей 76- 81 ЦПК України регламентовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Так, суд визнає неналежними доказами показання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , Запрошення від 05.04.2018 року № 001 на Форум громадських ініціатив України м. Одеса 19-22 квітня 2018 року (т. 1 ст. 83 на 1 арк.); План форуму «Від ідеї до успіху. Місцеві ініціативи змінюють життя українських громад» 20-21 квітня 2017 року (т. 1 ст. 84 на 1 арк.); Лист від 07.08.2018 року № 001 щодо прийняття участі у форумі Громадських ініціатив України з 19-22 квітня 2018 року ОСОБА_1 (т. 1 ст. 85 на 1 арк.); Інформаційний лист ГС «Екологічна асоціація «Екосистема» від 01.08.2018 року № 01-08 щодо прийняття участі у нараді 04.04.2018 року ОСОБА_1 (т. 1 ст. 86 на 1 арк.); Лист від 15.08.2018 року № МСІ-57-2018 ГО «Інша Освіта» щодо молодіжного проекту (т. 1 ст. 87 на 1 арк.); Програма розвитку Званівського сільського будинку культури на 2017 2019 роки (ст. 89 на 1 арк.); план заходів на березень 2018 року (т. 1 ст. 90 на 1 арк.); Лист № 12 від 08.03.2018 року щодо прийняття участі у проекті «Майстерня сільських ініціатив» (т. 1 ст. 91 на 1 арк.); План роботи на квітень 2018 року (т. 1 ст. 92 на 1 арк.); Інформаційний лист щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів (т. 1 ст. 93 на 1 арк.); Лист № 6 від 30 березня 2018 року щодо прийняття участі у проекті «Майстерня сільських ініціатив» (т. 1 ст. 94 на 1 арк.); Лист від 01.04.2018 року № 16 щодо прийняття участі в проекті «Прозорі та ефективні бюджети місцевих рад та ОТГ» 02-03 квітня 2018 року (т. 1 ст. 95 на 1 арк.) оскільки, не надано жодного доказу про увільнення позивача від роботи 04.04.2018 року в зв`язку з відвідуванням зборів Асоціації екологів Донецької області, де розглядалося питання встановлення сонячних станцій на бюджетні заклади області, та культурного заходу в центральній бібліотеці м.Слов,янськ.

Стороною відповідача заперечується видання будь-яких розпоряджень та наказів стосовно відрядження позивача 04.04.2018 р. на збори Асоціації екологів Донецької області, де розглядалося питання встановлення сонячних станцій на бюджетні заклади області, та участь у культурному заході в центральній бібліотеці м.Слов,янськ., або видання наказу про звільнення від роботи 04.04.2018 р. за власний рахунок, і позивачем зазначене не спростовано.

Разом з тим, суд визнає належними та допустимими доказами документи, які надані представником відповідача до відзиву до позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

За приписами ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення.

Те, що позивач є депутатом сільради та керівником ГО « Чарівні Руни» жодним чином не звільняє її від дотримання правил трудового розпорядку за трудовим договором за контрактом на посаді директора Званівського СБК.

Згідно п. 4 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або повноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно з ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку i заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, i попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) i повідомляється працівникові під розписку.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду України у справі від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

Разом з тим, як встановлено судом, та підтверджено наявними доказами у справі, позивач відмовилася від надання письмових пояснень , що підтверджується листом № 245/02-08 від 13.04.2018 року, за яким ОСОБА_15 було запропоновано з`явитися до приміщення Званівської сільської ради 18.04.2018 р. до 12-00 год. та надати письмові пояснення стосовно прогулу 04.04.2018 р.

Також, судом встановлено, що відповідно до роз`яснювальної записки ОСОБА_1 на лист № 245/02-08 від 13.04.2018 року позивач зазначає, що в доповідній записці № 1 від 01.04.2018 р. сільського голову особисто було проінформовано про те, що 04.04.2018 року « відвідує збори Асоціації екологів Донецької області, де розглядалося питання встановлення сонячних станцій на бюджетні заклади області, та культурний захід в центральній бібліотеці м.Слов,янськ». Порушуючи правила внутрішньої службової переписки, сільський голова перевищив свої службові повноваження і ігноруючи документацію, самовільно склали акти , які суперечать внутрішньому регламенту ЗСБК та трудовому законодавству.

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Тобто, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Проте, факт порушення позивачем трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами та не спростований позивачкою. Отже, на думку суду, роботодавець виконав належним чином свій обов`язок з надання доказів наявності фактів винного вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини другої статті 252 КЗпП України, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не є членом виборного профспілкового органу (не входить до виборного органу, яким є профспілковий комітет).

Також, на думку суду, не заслуговують на увагу доводи позовної заяви позивача про те, що до неї застосовано дисциплінарне стягнення внаслідок упередженого до неї ставлення голови сільської ради, оскільки такі доводи не підтверджені зібраними у справі доказами.

Окрім цього, акти про відсутність позивачки на роботі з 13 по 15 березня 2018 р. та 04.04.2019 підписали троє осіб , а позивачкою до матеріалів справи не долучено будь-яких доказів, які б спростовували викладені у них обставини.

Щодо посилання позивачки на те, що вона у своїй роботі користується контрактом суд зазначає наступне.

Таким чином, починаючи з 23.11.2017 позивач повинна була дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого , та умов контракту.

Будь - яких даних на спростування доказів про неповажність причин відсутності на роботі позивач суду не надала.

За таких обставин суд вважає доведеним факт наявності прогулу позивача , тобто, факт її відсутності на робочому місці 04.04.2018 року більше трьох годин протягом робочого дня без жодних поважних причин.

Тому відповідач, який є роботодавцем, в силу норм п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України мав повноваження на розірвання укладеного з позивачем трудового договору.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що звільнення позивача з займаної посади за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулом проведено відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства, уповноваженим органом, правомірно.

Позовні вимоги про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки в судовому засіданні неправомірність звільнення позивача не знайшла свого підтвердження, не встановлено підстав для поновлення позивача на роботі, а повний розрахунок з позивачем відповідач провів, що підтверджено в судовому засіданні сторонами по справі, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, які є похідними від вимоги про поновлення на роботі, є безпідставними та не підлягають задоволенню, окрім того, у зв`язку із відмовою у задоволенні вказаних вимог, суд не вдається в розгляд питання щодо спливу строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Званівської сільської ради Бахмутського району Донецької області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У повному обсязі рішення виготовлено 22.09.2023 року.

Суддя Л.І.Хомченко

22 вересня 2023 р.