Справа № 2н-6807/07
Провадження № 4-с/522/76/23
УХВАЛА

19 вересня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даною скаргою, поновити пропущений строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо незняття арешту на все майно, що належить ОСОБА_1 та заборони на відчуження будь-якого майна, що належить ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № 6273515, відкритому на підставі судового наказу № 2-н-6807, виданого Приморським районним судом м. Одеси, та зобов`язати державного виконавця (службову особу) зняти арешт з майна боржника та заборону на його відчуження у виконавчому провадженні № 6273515.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у чинному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У скарзі заявник просить визнати причини пропуску ним строку звернення до суду з даною скаргою поважними та поновити його.

Зі змісту скарги слідує, що про наявність арешту майна та оголошення заборони на на його відчуження він дізнався у квітні 2023 року. З відповіді на адвокатський запит від 12 травня 2023 року йому стало відомо про перебування на виконанні виконавчого провадження, відкритого на виконання судового наказу № 2-н-6807, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з нього на користь Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" заборгованості в розмірі 28 062, 86 грн та неможливість надання копії постанови АА 590247 від 18.10.2007 у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну збергіння. 30.05.2023 він повторно звернувся до виконавчої служби та 07.06.2023 від неї отримав повторно відповідь про неможливість надання вищевказаної постанови.

При цьому з даною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду засобами поштового зв`язку 01.09.2023.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду заявник зазначає, що для того, щоб отримати повну і достовірну інформацію щодо наявного арешту, він уклав договір з адвокатом, після чого почалася переписка з Богунським ВДВС у місті Житомирі та державним нотаріальним архівом. Після отримання 07.06.2023 останньої відповіді від виконавчої служби ОСОБА_1 12.06.2023 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та 25.08.2023 з інформаційного порталу сайту «Судова влада» йому стало відомо, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 його скаргу на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з майна боржника та заборони на його відчуження залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку на звернення до суду та відсутністю відповідного клопотання про поновлення строку звернення до суду з такою скаргою. На його адресу та на адресу його представника вказана ухвала не надходила.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосуваннястатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (CaseofHornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що процесуальні строки є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом установлено, що про наявність арешту заявнику було відомо ще у квітні 2023 року, про наявність постанови про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження він дізнався у травні 2023 року, водночас з даною скаргою до суду останній звернувся лише 01.09.2023.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.06.2023 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 449 ЦПК України, та відсутністю клопотання про поновлення такого строку.

При цьому, посилання заявника на те, що про ухвалу суду від 27.06.2023 він дізнався лише 25.08.2023, не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, що не залежали від його волевиявлення, ускладнили чи унеможливили звернення до суду у визначений законом строк.

Отже, на переконання суду, ОСОБА_1 не обґрунтував і не надав жодного доказу наявності об`єктивних перешкод чи труднощів, що унеможливлювали чи ускладнили можливість його своєчасного звернення до суду зі скаргою, в тому числі починаючи з квітня 2023 року.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Невжиття заявником заходів щоб дізнатись про стан судового провадження, в якому він був заявником, не може бути поважною причиною для повновлення строку звернення до суду зі скаргою в порядку розділу VII ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, суд вважає причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою, зазначені ОСОБА_1 , неповажними.

Керуючись ст. ст. 126, 449 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Причини пропуску строку звернення до суду, викладені ОСОБА_1 - визнати неповажними.

У поновленні пропущеного строку для подання скарги на бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА