Березівський районний суд Одеської області
10.10.2023
Справа № 494/1516/23
Провадження № 2/494/464/23
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
10 жовтня 2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
17 серпня 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.
Гумовська А.С., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 24 вересня 2016 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства.
З 2017 року сімейні стосунки суттєво погіршились. Зникла взаємна повага, порозуміння та любов. Причиною того стало те, що ОСОБА_2 зраджував позивачці, що було причиною сварок та непорозумінь сторін. Численні сварки вносили напруження у родину. У 2017 році відповідач залишив сім`ю та переїхав до м. Одеси до іншої жінки. Матеріальну допомогу на утримання дітей ОСОБА_2 не надає. Сім`я розпалась і приблизно з цього часу сторони спільно, як подружжя, не проживають. Подальше перебування у шлюбних відносинах з відповідачем не принесе користі ні позивачці, ні дітям. За таких обставин ОСОБА_1 вважає найкращим припинити шлюбні відносини із ОСОБА_2 . Як відомо позивачці, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.
Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу (приблизно 6 років), а спроби примирення між позивачкою та відповідачем в минулому не принесли жодних результатів. На теперішній час шлюбні стосунки між сторонами припинені.
На підставі вищезазначеного, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 31.08.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 26.09.2023 року о 12:00 год.
26.09.2023 року у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача, розгляд справи було відкладено на 10.10.2023 року на 11:30 год.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За згодою позивачки суд приймає рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
У судовому засіданні встановлено наступне.
24 вересня 2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був укладений шлюб, зареєстрований Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 104. Після реєстрації шлюбу чоловіку було присвоєно прізвище дружини « ОСОБА_6 ». Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства.
Сімейне життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалось через те, що зникла взаємна повага, порозуміння та любов. Численні сварки вносили напруження у родину. У 2017 році відповідач залишив сім`ю та переїхав до м. Одеси до іншої жінки. Матеріальну допомогу на утримання дітей ОСОБА_2 не надає. Сім`я розпалась і приблизно з цього часу сторони спільно, як подружжя, не проживають. Подальше перебування у шлюбних відносинах з відповідачем не принесе користі ні позивачці, ні дітям. За таких обставин ОСОБА_1 вважає найкращим припинити шлюбні відносини із ОСОБА_2 . На теперішній час шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Станом на теперішній час спір про поділ майна та місце проживання дітей - відсутній.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди ОСОБА_1 на примирення, суд вважає причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат позивачкою не заявлено.
При поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 24.09.2016 рокуБерезівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб № 104.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5115 ( Приморський відділ в м. Одесі ГУДМС в Одеській області) 26.06.2020 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ ГУМВС України в Одеській області 25.05.2012 року, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українець, громадянин України
Суддя Панчишин А.Ю.