РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6300/23

Номер провадження 2/495/3219/2023

06 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Братінов Іван Петрович, до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Братінов Іван Петрович, (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі Відповідач) визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку площею 4,97 га, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Прикордонник» та розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського (тепер Білгород Дністровського) району Одеської області, на підстави Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0184750, виданого 14.11.1997 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого 15.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 527.

На день смерті бабусі з нею постійно проживав та був зареєстрованій її чоловік, ОСОБА_3 (дідусь позивача), який відповідно до ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року фактично прийняв спадщину померлої жінки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (дідусь позивача), який на день смерті був зареєстрованим по АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського (тепер Білгород-Дністровського) району Одеської області і належала померлому на підстави Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30 жовтня 2002 року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5767. кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0897, також у вигляді права дідуся на право на земельну частку (пай).

Спадкоємцями майна померлого дідуся є позивач, як його онучка. Мати позивача, ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_3 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не оформила належним чином вступ до спадщини померлого батька, дідуся позивача.

Однак, в встановлений ст. 1270 ЦК України строк для звернення з заявою про прийняття спадщини померлого дідуся, позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У травні 2023 році позивач звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області І.В. Кушнір з заявою про прийняття спадщини померлого дідуся за законом. 26 травня 2023 року позивач отримала листа приватного нотаріуса за № 104/01-18 про те, що вона пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини та з рекомендацією звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строку.

Позивач вважає, що в неї були поважні причини, з яких вона пропустила строк зазначений у ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Позивач не знала про те, що її мама після смерті свого батька, дідуся позивача, не вступала у спадщину.

Про те, що у дідуся є земельна ділянка, на яку необхідно вступати у спадщину, а також сертифікат бабусі на право на земельну ділянку (пай), позивачу стало достовірно відомо у квітні 2023 року, коли мешканці села Лиман Білгород-Дністровського району повідомили мене про те, що у дідуся є земельна ділянка, яка знаходиться у оренді, у спадщину ніхто не вступав, і їй терміново треба звертатися до нотаріуса з питання оформлення спадщини.

За життя перед смертю дідусь проживав разом з мамою в селі Мала Снітинка Фастівського району Київської області, а я в селі Велика Офірна Фастівського району Київської області, відстань від Фастівського району Київської області до села Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області далека, сполучення між вказаними населеними пунктами важке, а позивач постійно працює.

Крім того, з часу смерті дідуся по час звернення позивача до приватного нотаріуса з заявою про вступ до спадщини, в Україні був введений карантин у зв`язку з поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVІD-19.

На пропуск строку звернення з заявою про прийняття спадщини також сприяла і війна, адже позивач тривалий час знаходилася біля зони військових дій, тому дуже важко було приїхати до села Лиман, щоб знайти документі дідуся на землю.

Позивач зазначає, що від спадщини померлого дідуся вона не відмовлялася, ні яких заяв про відказ від спадщини не писала.

Після смерті дідуся ні посадова особа виконавчого комітету Лиманської сільської ради, ні орендар, у якого земельна ділянка була в оренді, не повідомили про наявність у дідуся спадкового майна у вигляді земельної ділянки, не вчинили дій для розшуку спадкоємця, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо їм не було відомо про моє місце проживання або місце роботи. Крім того, спадкова справа на спадкове майно дідуся до заяви позивача не заводилася, спадщина померлого дідуся відумерлою не визнана. Таким чином, відповідно до ст. 1268 ЦК України, позивач фактично прийняла спадщину померлого дідуся згідно з законом у повному обсягу. Дії, підтверджуючі факт прийняття спадщині, позивач продовжує здійснювати і по теперішній час.

З огляду на вищезазначене позивач просить суд визначити їй додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.06.2023 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, позов визнали та не заперечують проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України немає.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21.12.2000 року виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеській області, актовий запис за № 30, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку площею 4,97 га, яка перебувала у колективній власності Агрофірми «Прикордонник» та розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського (тепер Білгород Дністровського) району Одеської області, на підстави Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0184750, виданого 14.11.1997 року Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого 15.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 527.

На день смерті бабусі з нею постійно проживав та був зареєстрованій її чоловік, ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину померлої жінки. Наведена обставина підтверджується Довідкою № 196 від 25.05.2023 року, виданою Лиманською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис за № 008.

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрованим по АДРЕСА_1 . Наведена обставина підтверджується Довідкою № 195 Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 25.05.2023 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лиманської сільської ради Татарбунарського (тепер Білгород-Дністровського) району Одеської області і належала померлому на підстави Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 30.10.2002 року Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області і зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5767, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0897.

Після звернення до приватного нотаріуса позивачу стало відомо, що вона пропустила строк для звернення з заявою про прийняття спадщини та нотаріус висловив рекомендацію звернутися до суду з позовною заявою про поновлення строку. Крім того, крім позивача, ніхто не звернувся з заявою про прийняття спадщини, то питання вирішення продовження строку можна вирішити тільки у судовому порядку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини позивач зауважує, що вона не знала про те, що її мама після смерті свого батька не прийняла спадщину. Крім того, позивачу не було відомо, що у дідуся є земельна ділянка, на яку необхідно вступати у спадщину, а також сертифікат бабусі на право на земельну ділянку (пай), так як їй про ці факти стало відомо лише у квітні 2023 року. Вказує також на далеку відстань між місцем її проживання та селом Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області.

Також з часу смерті дідуся позивача і до моменту її звернення до нотаріуса в Україні був ведений карантин та воєнний стан, з огляду на останню обставину позивачу важно було виїхати у с. Лиман для збирання необхідних документів, так як вона тривалий час знаходилася біля зони проведення воєнних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст.ст. 1221, 1265, 1268, 1269, 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Братінов Іван Петрович, до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у 3 (три) місяці, який починає обчислюватися з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Анісімова