Дата документу 13.09.2023 Справа № 333/2738/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/2738/23 Пр. № 22-ц/807/1404/23 Головуючий у 1-й інстанції Варнавська Л.О. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року про залишення заяви про забезпечення позову без задоволення у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною заявою про забезпечення позову (а.в.м.с. 38-39) шляхом накладення арешту та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви зазначала, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи: приватний нотаріус Компанієць І.Ю. та ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та про поділ майна подружжя. Предметом спору по даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача та її померлого чоловіка - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що дана квартира, що є спільною сумісною власність позивача, без згоди останньої може бути відчужена на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Варнавську Л.О. (а.в.м.с. 40).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року (а.в.м.с. 41) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 46-47) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та постановити нове судове рішення, згідно з яким вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особами вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

В автоматизованому порядку 01.06.2023 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.в.м.с. 50).

Ухвалою апеляційного суду від 02.06.2023 року (а.в.м.с.51) виділені матеріали справи, необхідні для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги позивача, витребувано у суду першої інстанції. 09.06.2023 року останні надані апеляційному суду (а.в.м.с. 54).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 09 червня 2023 року (а.в.м.с. 55), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 56), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), а також відпустки судді-доповідача у період з 19 червня 2023 року по 19 липня 2023 включно (а.в.м.с. 53).

Відповідач Запорізька міська рада (а.в.м.с.72- 79) та третя особа ОСОБА_2 (а.в.м.с. 64-70) подали апеляційному суду відзиви на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ЦПК України про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.в.м.с. 62-63, 71, 80), у тому числі апелянт позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тютюник М.В. (а.в.м.с. 83), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, окрім представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тютюник М.В.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тютюник М.В. у своєму клопотанні (а.в.м.с. 81-83) просив розгляд цієї справи відкласти, так як він у цей день і час проходить стаціонарне лікування, без додавання до цього клопотання будь-яких доказів останнього.

В силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Встановлено, що апеляційне провадження у цій справі відкрито ще 09.06.2023 року (а.в.м.с. 55).

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: у задоволенні клопотання представника позивача (апелянта) відмовити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення …частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення…

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної заяви поповича про забезпечення позову у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. ст. ст. 149 - 150, 153 - 154, 247 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також у питаннях забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й відповідача, інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору є визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності та поділ цього майна, що належить померлому ОСОБА_3 та на половину, якої претендує позивач.

Отже, заявлені позовні вимоги стосуються лише 1/2 частини спірної квартири. Разом з тим, позивач просить накласти арешт на всю квартиру, що не відповідає принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.

Вказана ухвала суду першої інстанції вимогам законності та обґрунтованості у цій справі відповідає лише частково.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів … фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Апеляційним судом встановлено, що захід забезпечення позову, про якій просила позивач ОСОБА_1 у цій справі у своїй вищезазначеній заяві (а.в.м.с. 38-39) лише в частині накладення арешту і лише в частині 1/2 частини вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і строк для оформлення права на яку, як «можливе спадкове» майно, після смерті якого за спадкоємцями у нотаріальному порядку вже настав, та факт її проживання з яким однією сім`єю без реєстрації у період з 2001 року по 10.01.2023 року у цій справі просить позивач з подальшим визнанням за нею права власності лише на частину вказаної квартири (уточнена позовна заява позивача - а.в.м.с. 32-34) є співмірним із уточненими позовними вимогами позивача у цій справі та достатнім.

Належні, допустимі докази протилежного у виділених матеріалах цієї справи, сформованих на розсуд суду першої інстанції у цій справі, відсутні.

Забезпечення позову позивача у цій справі у вищезазначений спосіб лише тимчасово на час розгляду цієї справи судом першої інстанції, яка станом на час перегляду в апеляційному порядку правильності вирішення процесуального питання про забезпечення позову у цій справі судом першої інстанції по суті ще не розглянута (належні, допустимі докази протилежного в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні), забезпечить дотримання процесуальних прав позивача та не порушить прав інших учасників цієї справи, а лише унеможливить розпорядження цим майном спадкоємцями померлого до вирішення спору у цій справі із позивачем.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року у цій справі в частині відмови у накладенні арешту на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 слід скасувати, ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову); накласти арешт на (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В силу вимог ст. 157 ч. 1 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом… Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження…

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 157, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2023 року у цій справі в частині відмови у накладенні арешту на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 скасувати.

Ухвалити у цій справі у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову).

Накласти арешт на (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 03.06.2008 рок, номер запису 43010 в книзі 308 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженем м. Шадринськ Курганської області Російської Федерації, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 06.02.1996 року, (1/1) на підставі свідоцтва про право власності / НОМЕР_3 /30.05.2008/Управління житлового господарства Запорізької міської ради, підстава: рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради 26.07.2007 року № 291/41, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Запоріжжя Запорізької області Україна, громадянство України, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 , засоби зв`язку відсутні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає негайному виконанню, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 14.09.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.