ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7931/23 Справа № 242/1183/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Черков В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

справа № 242/1183/15-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Гладиш К.І.

сторони:

позивач за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

відповідач за первісним позовом ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі ПАТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі договору поруки, в якому зазначив, що 24 січня 2014 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» був укладений кредитний договір № 26-15-03/14, до якого в подальшому вносились зміни та доповнення додатковими договорами № 1 від 13 лютого 2014 року, № 2 від 15 квітня 2014 року, № 3 від 14 травня 2014 року, № 4 від 23 травня 2014 року (далі - кредитний договір). Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 кредитного договору позичальник отримав кредит у розмірі 31 827 692,00 грн. з кінцевим терміном його повернення не пізніше 24 вересня 2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за цим кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 25 січня 2014 року був укладений договір поруки № 9, відповідно до якого останній поручився перед Банком за виконання ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» зобов`язань по кредитному договору.

Оскільки позичальником порушено зобов`язання з повернення кредиту, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з поручителя заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2015 року становить 54 290 481,42 грн. та складається з: - заборгованості по тілу кредиту у розмірі 31 827 692,00 грн., - заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом в розмірі 3 966 968,63 грн., - пені за несплачене тіло кредиту в розмірі 7 020 645,31 грн., - пені по несплаченим процентам в розмірі 776 456,02 грн.,- пені за несплачену комісію в розмірі 13 274,77 грн., трьох відсотків річних від суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 506 726,54, - трьох відсотків річних по простроченим процентам в розмірі 90 117,98 грн., - трьох відсотків річних від суми заборгованості за комісії в розмірі 1494,25 грн., - штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору в розмірі 1 821 076,04 грн., - суми несплаченої комісійної винагороди банку в загальному розмірі 66 838,17 грн., - інфляційного збільшення заборгованості по несплаченим процентам 1 911 337,48 грн., - інфляційного збільшення заборгованості по тілу кредиту 6 287 854,23 грн., - інфляційного збільшення заборгованості по несплаченій комісії 38 002,09 грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просив припинити (розірвати) зобов`язання, що існує між ним та ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі договору поруки № 9 від 25 січня 2014 року, у зв`язку з неможливістю його виконання, пов`язаною з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Зазначив, що на території м. Донецька з 14 квітня 2014 року існує незакінчений збройний конфлікт, проводиться антитерористична операція, внаслідок чого проживання населення і провадження діяльності на території даного населеного пункту є неможливим. Вказані обставини перебували поза контролем сторін, за їх настання жодна із сторін не відповідає, з рештою вони призвели до неможливості виконання кредитного зобов`язання. Вважає, що складові умов припинення договірних зобов`язань є наявними, тому є підстави для визнання припиненим зобов`язання за договором поруки.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 березня 2018 року апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року скасувано та ухвалено нове рішення по справі.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , в іншій частині судове рішення залишити без змін. В обґрунтування скарги зазначив, що єдиним аргументом суду було посилання на Висновок Донецької торгово-промислової палати від 28 листопада 2014 року №2741/12-12-03, який видавався на звернення позичальника ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», а не відповідача ОСОБА_1 . Не враховано, що відповідачем було надано суду висновок Донецької торгово-промислової палати, а не сертифікат Торгово-промислової палати України, як того вимагає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того суд першої інстанції залишив поза увагою заяву банку про збільшення позовних вимог, яка з дотриманням ст. 31 ЦПК України була подана до канцелярії суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково.

Постанову апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року скасувано у частині вирішення позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 постанову апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року - залишено без змін.

02 серпня 2023 року, для розгляду апеляційної скарги акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року, на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали відновленого втраченого судового провадження у цивільній справі № 242/1183/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Державний ощадний банк України» - Снайко Г.О. в режимі відеоконференції, представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, колегія суддів вважає, що матеріали відновленого втраченого провадження підлягають поверненню до суду першої інстанції для належного оформлення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.403 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

За приписами частини 1 ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.489 ЦПК України визначено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

За змістом ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст.494 ЦПК України, у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

За змістом розділу Х «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 05 грудня 2018 року у справі №2-879/10 (провадження №61-6618св18).

Матеріалами відновленого втраченого судового провадження неможливо встановити дійсні обставини справи та перевірити доводи апеляційної скарги, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що для повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи необхідно ініціювати питання про відновлення втраченого судового провадження у справі в частині змісту кредитного договору № 26-15-03/14 від 24 січня 2014 року, який укладений між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», з огляду на наступне.

Разом з тим, за приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів звертає увагу, що кредитний договір № 26-15-03/14 від 24 січня 2014 року, який укладений між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» та зміст якого не відновлено ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21 червня 2023 року, у даному випадку є доказом у справі в розумінні ст. 76 ЦПК України, а тому не підлягає витребуванню, а має бути отриманий в межах процедури відновлення втраченого судового провадження, що належить до повноважень суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, тоді як до повноважень апеляційного суду, визначених ст. 367 ЦПК України, належить перевірка судом апеляційної інстанції законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в ході апеляційного розгляду вказаної справи встановлено, що Селидівський міський суд Донецької області здійснив відновлення втраченого судового провадження у вказаній цивільній справі в частині, яка не є достатньою для апеляційного розгляду справи, що унеможливлює апеляційний перегляд оскарженого рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року.

Так, у відповідності до приписів статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Отже, оскільки Селидівським міським судом Донецької області судове провадження у справі № 242/1183/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання не відновлено в частині змісту кредитного договору № 26-15-03/14 від 24 січня 2014 року, який укладений між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», справа з апеляційною скаргою підлягає поверненню до суду першої інстанції з встановленням строку для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження в частині змісту кредитного договору № 26-15-03/14 від 24 січня 2014 року, який укладений між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та ТОВ «Дирекція адміністративних будівель», а провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року підлягає зупиненню на час вирішення судом першої інстанції питання про відновлення втраченого судового провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 365 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Матеріали відновленого втраченого провадження по цивільній справі № 242/1183/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення зобов`язання - повернути до Селидівського міського суду Донецької області для належного оформлення.

Зупинити провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року до надходження до апеляційного суду матеріалів відновленого втраченого судового провадження у вказаній справі.

Після вирішення цього питання справа підлягає поверненню до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: