Провадження № 2/127/1560/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Вінницької обласної прокуратури про відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 30 жовтня 2015 року було повідомлено про те, що він підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. 21 січня 2016 року прокурором відділу прокуратури Вінницької області Ярошенко Оленою Миколаївною було складено обвинувальний акт та закінчено досудове розслідування, а справа передана до суду. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 розслідувалось прокуратурою Вінницької області та перебувало на розгляді численних судів протягом 84 місяців 9днів та закінчилось постановленням Жмеринським районним судом Вінницької області 09 травня 2022 року виправдувального вироку, яким ОСОБА_1 визнаний не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 364 КК України та був виправданий у зв`язку з не доведенням вчинення цього кримінального правопорушення. Вказаний вирок суду набув законної сили 09 листопада 2022 року після перегляду Вінницьким апеляційним судом, який залишив вирок від 09 травня 2022 без змін. За час досудового слідства та розгляду справ в судах усіх інстанцій ОСОБА_1 зазнав значних душевних та моральних страждань, був вимушений звільнитись з роботи через постійний моральний тиск та безпідставну критику. Керівництвом Тиврівської районного управління юстиції Вінницької області була ініційована службова перевірка діяльності державного реєстратора Посвятенка В.С., щодня керівництвом чинився моральний тиск, який позивач не витримав та змушений був звільнитись, хоча на той момент не було винесено обвинувального вироку, тобто порушено презумпцію невинуватості. Розгляд справи тривав сім років, спочатку справа перебувала на розгляді в Тиврівському районному суді Вінницької області, а згодом справа розглядалась в Шаргородському районному суді Вінницької області, Немирівському районному судді Вінницької області та Жмеринському районному судді Вінницької області, у зв`язку з чим доводилось витрачати час та кошти на прибуття до суду з села Довгополівка Тиврівського районну Вінницької області, при тому що із села Довгополівка відсутнє пряме сполучення із іншими районами області. Оскільки власного транспорту у ОСОБА_1 на той час не було, а автобус здійснював рейси без дотримання графіків, йому доводилось просити знайомих підвезти його до смт. Тиврова, щоб звідти знайти транспорт яким дістатись до відповідного суду в іншому районні області. ОСОБА_1 проживає у сільській місцевості, де дуже швидко стало відомо про кримінальну справу відносно нього, майже кожен житель села вважав за потрібне розпитати позивача за справу та висловити свою думку стосовно цього. Через нервове напруження та проживання у постійному дискомфорті та напрузі погіршилось здоров`я ОСОБА_1 , на обстеження та лікування були витрачені значні кошти, лікування та реабілітація триває до цього часу. В результаті незаконного кримінального переслідування ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних тривалим судовим розглядом справи, під час яких він був змушений доводити свою невинуватість. Моральні втрати призвели до погіршення відносин із родиною та друзями, порушення його нормальних життєвих зв`язків, звільнення з роботи на державній службі. Він раніше не судимий, мав сім`ю, за час розгляду справи у судах в нього народилась дочка ОСОБА_2 . Йому потрібно було утримувати сім`ю та знайти нове місце роботи, при проходженні співбесід ОСОБА_1 змушений був щоразу пояснювати, яке кримінальне провадження порушено щодо нього, адже усьому смт. Тиврів було про це відомо. У зв`язку з кримінальним переслідуванням він був змушений змінити свій звичний ритм життя та ритм життя своєї родини, його родину перестали запрошувати друзі на спільні свята, що перешкоджало соціалізації родини і маленької дочки. Його дружина ОСОБА_3 працюючи вчителем в місцевій загальноосвітній школі І ступеня с. Довгополівка також зазнавала морального тиску з боку жителів села, оскільки чула чи не щодня запитання від батьків учнів «Що може навчити вчителька наших дітей, якщо її чоловік злочинець?». В сім`ї через це ставались скандали та сварки, що також пригнічувало ОСОБА_1 , адже причиною цього всього була саме ця кримінальна справа. На кожній зустрічі батьки ОСОБА_1 розповідали, що люди у селі перешіптуються за їх спинами та дозволяють собі насмішливі запитання: «Чи насушили ви своєму синові сухарів, бо скоро його посадять». Батьки дружини взагалі радили розлучитись ще до того як буде вирок і ОСОБА_1 «посадять в тюрму». Таким чином майже усі близькі родичі зазнавали морального тиску суспільства в тій чи іншій мірі, це також пригнічувало позивача. ОСОБА_4 було дуже не приємно, оскільки він не бажав розголосу. Він тяжко повертався до соціального життя, на протязі цих років уникав відвідування громадських місць, щоб не вислуховувати чергові питання щодо кримінальної справи, щоразу перебуваючи на вулиці в нього загострювалось відчуття тривоги. Розгляд справи в різних судах Вінницької області створювало дискомфорт для нього, адже добиратись до них він мав за власний рахунок, ці кошти він брав із сімейного бюджету. Крім того, не маючи юридичної освіти він не міг в повному обсязі здійснювати захист своїх прав, тому змушений був звернутись за юридичною допомогою, яку оплачував власними коштами, що також негативно вплинуло на матеріальне становище його сім`ї. На кожне судове засідання, а вони відбувались 1-2раза на місяць, він змушений був просити керівництво на роботі відпустити його, потрібно було знайти собі заміну, просити колег, щоб вони виконували його посадові обов`язки замість нього, що також підривало його авторитет та погіршувало його становище в трудовому колективі. З 01 жовтня 2022 року розмір мінімальної заробітної плати становить 6 700 (шість тисяч сімсот) грн. З 30 жовтня 2015 року (день повідомлення про підозру та набуття ОСОБА_1 статусу підозрюваного) по 09 листопада 2022 року (день набуття вироком законної сили) строк перебування ОСОБА_1 під слідством та судом склав 84 місяці. З урахування розміру мінімальної заробітної плати, сума яка підлягає до стягнення на користь позивача в якості моральної шкоди, тобто гарантований мінімум складає 562 800 грн. (84 місяців х 6 700,00 грн (розмір однієї МЗП). Однак враховуючи перераховані вище моральні страждання, яких зазнав ОСОБА_1 на протязі 84 місяців незаконного його притягнення до кримінальної відповідальності, позивач та його представник вважають за потрібне збільшити суму моральної шкоди на коефіцієнт 0,5 від гарантованого мінімуму державою, таким чином сума моральної шкоди, яку просить стягнути ОСОБА_1 становить 844 200грн. (562 800грн. гарантований державою мінімум + 0,5% від цієї суми 281 400грн. = 844 200грн.). Позивач, не маючи юридичної освіти, змушений був укласти договір з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська група «Ваше право», для захисту його прав в кримінальному провадженні вид безпідставного та необгрунтованого кримінального переслідування. Вказаний захист протягом усіх семи років здійснював адвокат Руденко О.С., відповідно до Договору №56/15 від 30.11.2015р. та Додаткової угоди від 01.12.2015р. за вказаний захист ОСОБА_1 поніс матеріальні витрати, а саме 70 000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги, додатковою угодою, прибутковими касовими ордерами та актом виконаних робіт. Просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) моральну шкоду, завдану громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, в сумі 844 200грн. Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу 70 000 грн. понесені при розгляді кримінального провадження. Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати на правову допомогу 10 000 грн. понесені при розгляді цієї цивільної справи.

Ухвалою суду від 09.05.2023року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

29.06.2023року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за обставин викладених в позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом установлено, щоОСОБА_1 30 жовтня 2015 року було повідомлено про те, що він підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

21 січня 2016 року прокурором відділу прокуратури Вінницької області Ярошенко Оленою Миколаївною було складено обвинувальний акт та закінчено досудове розслідування, а справа передана до суду.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 розслідувалось прокуратурою Вінницької області та перебувало на розгляді численних судів протягом 84 місяців 9днів та закінчилось постановленням Жмеринським районним судом Вінницької області 09 травня 2022 року виправдувального вироку, яким ОСОБА_1 визнаний не винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 364 КК України та був виправданий у зв`язку з не доведенням вчинення цього кримінального правопорушення. Вказаний вирок суду набув законної сили 09 листопада 2022 року після перегляду Вінницьким апеляційним судом, який залишив вирок від 09 травня 2022 без змін.

Крім того, пунктом 101 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування; якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються моральна шкода.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету; відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У даному випадку моральна шкода, завдана позивачу, полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (п. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством; відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» мінімальна заробітна плата у 2022 році становила: 6700 гривні.

Позивач перебував під слідством та судом з 30.10.2015 року до 09.11.2022 року, тобто повних 84 місяці, а тому мінімальний розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню становить 562,800 грн. (84 місяців * 6700,00 грн./міс.).

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 562 800 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього (незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення), внаслідок якої було порушено його нормальні життєві зв`язки як особи, яка ніколи не притягувалася до кримінальної відповідальності, має дружину та неповнолітню дитину, інші соціальні та ділові зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення ділової репутації.

Крім того, позивач, не маючи юридичної освіти, змушений був укласти договір з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська група «Ваше право», для захисту його прав в кримінальному провадженні вид безпідставного та необгрунтованого кримінального переслідування.

Вказаний захист протягом усіх семи років здійснював адвокат Руденко О.С., відповідно до Договору №56/15 від 30.11.2015р. та Додаткової угоди від 01.12.2015р. за вказаний захист ОСОБА_1 поніс матеріальні витрати, а саме 70 000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги, додатковою угодою, прибутковими касовими ордерами та актом виконаних робіт.

Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.

Порядок застосування цього Закону визначено Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41 (далі - Положення).

Абзацом 3 пункту 10 Положення встановлено, що до сум, які підлягають поверненню на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним у рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

Тобто позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі й відшкодування (повернення) сум, сплачених за надання йому юридичної допомоги, і право на таке відшкодування виникає на підставі прямої вказівки закону.

Аналогічні висновки щодо стягнення майнової шкоди у розмірі витрат громадянина, сплачених ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 383/596/15 (провадження № 14- 342цс18), у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №333/7311/16-ц (провадження № 61-32057св18).

При цьому передбачені статтею 137 ЦПК України підстави зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути застосовані у разі вирішення питання про відшкодування (повернення) на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» суми, сплаченої громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 750/958/20 (провадження № 61 -12600св21).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з Державного бюджету України підлягає стягнення шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу понесену при розгляді кримінального провадження в розмірі 70 000,00грн.

Крім того, позивач просить стягнути й витрати на правову допомогу надані по цивільній справі в розмірі 10 000,00грн., однак, суд враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та те, що позов підлягає частковому задоволенню (на 66,66%), суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 6667,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 23 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду в розмірі 562 800грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу понесену при розгляді кримінального провадження в розмірі 70 000,00грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 6667,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог- відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.09.2023року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Вінницька обласна прокуратура, м. Вінниця, вул. Монастриська, 33, .

Суддя: