РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи: заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Суходільськ Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивувала тим, що є колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 раптово помер у віці 64 роки. 26 жовтня 2023 року Краснодонським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції «Луганської народної республіки» було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та довідку про смерть ОСОБА_2 №1544. Маючи в наявності вказані документи вона звернулась до Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Суходільськ, Луганської області. Проте, листом № 6151-3412-06-21 від 28.11.2023 року Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив в реєстрації смерті з причини відсутності підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка відповідно до законодавства України на підставі наданих нею документів. Додатково їй було роз`яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на непідконтрольній українській владі території. Встановлення факту смерті їй необхідне їй для державної реєстрації смерті померлої особи та для захисту спадкових прав недієздатного сина, опікуном якого вона є.

Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаною заявою.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією виданого 05 липня 1980 року свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про розірвання шлюбу, що видане 16 січня 2019 року Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

Відповідно до копії довідки від 17 січня 2018 року №567 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якої зареєстроване у АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом із довідки про смерть №1544, що видане 26 жовтня 2023 року державним закладом «Луганська міська багатопрофільна лікарня №16» «Луганської народної республіки» (російською мовою) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Суходільськ, міста Краснодона, «Луганської народної республіки», причина смерті «Шок. Геморагічний панкреатит».

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть (російською мовою) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_1 , що видане Краснодонським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції «Луганської Народної Республіки» він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: місто Суходільськ, міста Краснодона, «Луганська народна республіка», про що складено актовий запис №1572.

Як встановлено судом із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що видане 17 листопада 1987 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 22 листопада 2006 року ОСОБА_3 визнано недієздатним, призначено ОСОБА_1 його опікуном.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 створює заявнику юридичні наслідки як опікуну спадкоємця померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Місто Суходільськ територіально належить Сорокинській міській громаді Довжанського району Луганської області. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зі змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань

реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.11.2023 року №318 вся територія Довжанського району Луганської області визнана тимчасово окупованою Російською Федерацією територією з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року та п. 1 ч. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17 березня 2011 року підставою для державної реєстрації є лікарське свідоцтво про смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів.

Зокрема, належними відповідно до вимог ч.1 ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених допустимими та належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Суходільськ, Луганської області, Україна, громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Коряжма, міста Котласа, Архангельської області, Російська Федерація.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

заявник ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

заінтересована особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області, 33013, Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, пр. Миру, буд. 14, .

Повний текст судового рішення виготовлено 06 грудня 2023 року.

Суддя