КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 вересня 2023 року місто Київ

Справа № 761/22952/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15482/2023

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року (ухвалене у складі судді Сіромашенко Н. В., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «К.Енерго» (ПАТ «Київенерго»), Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські Енергетичні Послуги» про визнання пункту договору частково недійсним

ВСТАНОВИВ

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 18 вересня 2023 року, згідно поштової відмітки, направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2022 року по справі № 761/22952/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, а саме:

- визнати пункт 16 договору №141036-508-20 від 07.10.2003 р. в частині додаткових нарахувань у вигляді «777 квт. ч. (ежемес. ППХ) + 2,41% (от собствен.расход. и 141036-507-20) потери К.З. + 0,02% (от собствен.расход. и 141036-507-20) в мес.» недійсним;

- заборонити відповідачу - ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» здійснювати додаткові нарахування за договором №141036-508-20 від 07.10.2003 р. у вигляді «777 квт. ч. (ежемес. ППХ) + 2,41% (от собствен.расход. и 141036-507-20) потери К.З. + 0,02% (от собствен.расход. и 141036-507-20) в мес.».

А також просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2022 року по справі № 761/22952/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 359 ЦПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Апеляційна скарга надійшла на адресу Київського апеляційного суду 21 вересня 2023 року року та передана судді-доповідачу 22 вересня 2023 року.

Проте, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з наступних підстав.

Скаржником подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржуються.

У вступній та прохальній частинах апеляційної скарги скаржник вказує про оскарження та просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 19.09.2022 року, разом з тим в мотивувальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року, а також долучає до апеляційної скарги копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року у справі № 761/22952/18.

Згідно з ч.1 ст. 4 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень (ЄДРСР) у справі за єдиним унікальним номером 761/22952/18 відсутні будь-які судові рішення за 19.09.2022 року.

Разом з тим, в ЄДРСР у справі за єдиним унікальним номером 761/22952/18 опубліковано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року.

Враховуючи вище викладене, скаржнику необхідно оформити апеляційну скаргу належним чином та вірно зазначити рішення що оскаржуються, а також надати копії такої апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, скаржником подано апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме скаржником не надано доказів сплати судового збору.

ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору скаржником надано копію посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 28 жовтня 1999 року, з якого встановлено, що пред`явник цього посвідчення має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни, учасників бойових дій.

Дослідивши матеріали скарги, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI«Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Статтею 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору.

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) дійшла наступних висновків:

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсним пункту договору, а тому вказаний позов не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій (прирівняної до нього особи).

Відтак, твердження скаржника про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» зводиться до неправильного тлумачення норм права.

З огляду на викладене, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору та повинен сплачувати його на загальних підставах у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, сума судового збору становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги позивачем заявлено 2 немайнові вимоги.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 762 грн 00 к., отже 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 704 грн 80 к.

Таким чином за позовними вимогами позивач мав сплатити до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 1 409 грн 60 к. (704,8*2)

Отже, при звернені до апеляційного суду з апеляційною скаргою має бути сплачений судовий збір у розмірі 2 114 грн 40 к. (1409,60 * 150%)

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 114 грн 60 к. на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів ГУК у м. Києві/Солом.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

та надати до суду оригінал квитанції про сплату вказаних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, недоліки необхідно усунути в строк який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.

Оскільки, вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В.

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 червня 2023 року - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків не більше 5-ти днів з дати отримання ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду документу про сплату судового збору, а також подати належним чином оформлену апеляційну скаргу та надати копії такої скарги відповідно до кількості учасників справи.

Попередити заявника, якщо у визначений судом строк він не усуне недоліки своєї апеляційної скарги, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя Желепа О.В.