КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7418/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023року місто Київ

справа № 755/13510/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк»на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Виниченка Л.М., повний текст рішення складено 28 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив:

стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 12 квітня 2020року, яка виникла станом 04 серпня 2021року у розмірі 53655,60грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Вказував, що особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Зазначав, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Посилався на те, що12 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернуласядо банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 12 квітня 2020 року.

Вказував, що на підставі укладеного договору відповідач отрималакредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

Зазначав, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг.

Посилався на те, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Позивач вказував, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак остання умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2020 року у розмірі 34356,23 коп. та судовий збір у розмірі 2481 грн.

У іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції в неповній мірі встановив обставин, які мають значення для справи, внаслідок суцільних відмов майже по всім клопотанням представника відповідача щодо доказів по справі, неповного дослідження обставин справи, у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотань про призначення експертизи, про витребування доказів та інш.

Вказував, що судом першої інстанції не наведено розрахунок за яким він виходив визначаючи суму боргу та відповідачу є незрозумілим стягнення судового збору в розмірі 2481 грн. на користь позивача, оскільки відповідач надавав суду докази того, що вказану суму судового збору позивач самостійно зняв з карткового рахунку відповідача при зверненні з даним позовом до суду, про що було надано копію скриншоту з мобільного додатку «Монобанк».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Вказував, що у зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла непогашена заборгованість.

Посилався на те, що відповідно до виписки про рух коштів, всього за час користування карткою відповідачем у зазначений у позові період було проведено поповнень карткового рахунку на суму 177130,63 грн. За весь час користування карткою Боржником у зазначений у позові період, витрати по картці становлять суму у розмірі 186386,23 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку складається із використаного кредитного ліміту у розмірі 44400 грн. та овердрафту (177130,63 - 186 386,23 = - 9 255,60 грн.) та становить загалом 53655,60 грн.

17 липня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк», в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просив відмовити у її задоволенні.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи своєї апеляційної скарги підтримав, у задоволенні апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» просив відмовити.

Позивач АТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність позивача на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ «Універсал Банк» та стягуючи з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2020 року у розмірі 34356,23 коп., суд першої інстанції виходив з того, що різниця між надходженням коштів на рахунок відповідача та зняттям цих коштів складає у розмірі 34356,23 грн. та відповідачем факт користування кредитними коштами не спростовано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 12 квітня 2020 року підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок №НОМЕР_2 у гривні на її ім'я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п.2).

Згідно з п.3 анкети-заяви, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6).

Згідно з п.11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви також було надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н від 12 квітня 2020 року, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифи за карткою monobank.

Позивач посилався на те, що відповідач повідомила свою згоду з умовами надання банківських послуг monobank, у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на мобільний номер відповідача.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів, що ОСОБА_1 підписалаУмови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою monobank.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у п.7 Тарифів за карткою monobank, які надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог зазначено, що ця інформація зберігає чинності та є актуальною до 01 січня 2019 року, а анкета-заява відповідачем була підписана 12 квітня 2020 року.

Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи за карткою monobank, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12 квітня 2020 року шляхом підписання анкети-заяви.

А відтак матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 12 квітня 2020року, яка виникла станом 04 серпня 2021року у розмірі 53655,60грн.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» зазначав, що заборгованість у розмірі 53655,60 грн. складається з використаного кредитного ліміту у розмірі 44400 грн. та овердрафту (177130,63 - 186 386,23 = - 9 255,60 грн.) та становить загалом 53655,60 грн.

Як вбачається з довідки АТ «Універсал Банк» відповідачу була видана кредитна картка: № НОМЕР_1 , термін дії до 08/24.

Згідно довідки про розмір встановленого кредитноголіміту12 квітня 2020 року кредитний ліміт був встановлений у розмірі 10000 грн. та збільшений до 20000 грн., 14 липня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 50000 грн., а 23 грудня 2020 року зменшено до 44400 грн.

Колегія суддів перевіряючи надані позивачем розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів відповідача по картці встановила, що відповідач здійснювала витрати кредитних коштів та періодично вносила кошти на погашення кредиту.

У виписці по рахунку станом на 04 серпня 2021 року вказана заборгованість у розмірі 9255,60 грн.

Відповідно до наданого розрахунку та виписки по рахунку вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання: відсотків, а також судових витрат на суму 2270 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем умов стягнення відсотків, колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував у розмір заборгованості вказаних складових.

При цьому, як вбачається з виписки по рахунку у графі «залишок після операції» станом на 23 грудня 2020 року зазначено - 0 та після вказаної дати відбувалося нарахування та списання лише відсотків.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Оскільки, позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів закористування кредитним лімітом, то внесені відповідачем кошти повинні були бути зараховані на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти були повернуті АТ «Універсал Банк» в добровільному порядку, правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 53655,60 грн., куди також були включені суми відсотків, які не були погоджені сторонами та судові витрати відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку за картковим рахунком, не спростував належним чином викладені відповідачем доводи щодо відсутності заборгованості за кредитом, а відтак дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк».

Згідно з частинами 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, у задоволенні позову позивача відмовлено, а тому з АТ «Універсал Банк» в дохід держави підлягає стягенню сума судового збору у розмірі 3721,50 грн. за подачу відповідачем апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк», місцезнаходження: місто Київ, вул. Автозаводська, 54/19, в дохід держави суму судового збору у розмірі 3721 грн. 50 коп. за подачу відповідачем апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текси постанови складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: