ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4394/23
провадження № 2/753/3731/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Каліушка Ф.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про захист прав споживачів та поновлення права шляхом зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач 1) та ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач 2, а разом позивачі) звернулись до Дарницького районного суду м. Києва із позовною заявою до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі по тексту - відповідач), в якій просили поновити право позивачів користуватися сміттєпроводом у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача полагодити пошкоджене ним спільне майно співвласників будинку та відновити експлуатацію сміттєпровода.

Позовна заява обґрунтована тим, що наприкінці березня 2020 року в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 працівниками ЖЕД-206 було здійснено закриття клапанів сміттєпроводів шляхом їх заварювання з метою усунення ризиків розповсюдження інфекційної хвороби Covid-19. Наразі роботу сміттєпроводів не поновлено, що створює суттєві незручності для мешканців будинку. З огляду на те, що будинок з моменту введення в експлуатацію обладнаний відповідною системою сміттєпроводів, позивачів не влаштовує окреслений стан справ, оскільки їх функціонування жодним чином не може впливати на розповсюдження інфекційної хвороби. ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявою про вирішення даного питання. У відповідь було отримано лист від 12.11.2021 року, де зазначено, що закриття клапанів сміттєпровода здійснено на підставі п. 7.2 протоколу № 13 від 17.03.202 року Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). Позивачі вважають, що зі сторони відповідача має місце порушення їх прав користуватися комунальною послугою належної якості і в повному обсязі. Окрім цього, відповідач порушив права позивачів щодо спільної сумісної власності в багатоквартирному будинку шляхом пошкодження сміттєпровода.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А. від 22.03.2023 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

14.04.2023 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог обґрунтовуючи свої заперечення наступним. Згідно Протоколу № 13 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.03.2020 року члени комісії вирішили Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районним в місті Києві державним адміністраціям, комунальному підприємству «Київкомунсервіс»: провести роз`яснювальну роботу з мешканцями житлових будинків щодо необхідності та доцільності проведення заходів по закриттю клапані і завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом зварювання; провести заходи по закриттю клапанів завантажувальних пристрої і сміттєпроводів житлових будинків шляхом зварювання; рекомендувати керівникам ОСББ, ЖБК та будинків іншої форми власності провести заходи по закриттю клапанів завантажувальних пристрої і сміттєпроводів житлових будинків шляхом зварювання; забезпечити своєчасне та якісне надання послуг з вивезення твердих побутових відходів. Крім того, на момент закриття клапанів на підставі розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 25.03.2020 року №2 «Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», яким встановлені обмежувальні заходи для населення у зв`язку із ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, а саме: заборонено користуватися сміттєпроводами у житлових будинках через закриття клапанів завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом заварювання. ЖЕД-206 Керуючої компанії заварюючи клапан сміттєпроводу, діяв не на власний розсуд, а безпосередньо виконував розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у м. Києві та протокол № 13 Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.03.2020 року. Перед заварюванням клапану сміттєпроводу було проведено прочищення та дезінфекція спеціальними розчинами сміттєпроводу та завантажувальних пристроїв, а тому посилання позивачів про псування смільного майна співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 є безпідставним. При цьому у зв`язку із заварюванням сміттєпроводів проведено перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивачі не надали доказів того, що вказані розпорядження було скасовано чи визнано не дійсними з дня його прийняття.

01.05.2023 року позивачами подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач не аналізує розпорядження з точки зору його законності і не наводить жодних доказів та підтвердження повноважень цих органів/посадових осіб приймати відповідні рішення, посилаються на нікчемність та недійсність п. 7.2 Протоколу № 13. Заява про перерахунок є голослівною, не підкріплена жодними документами.

Суд дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з чч. 1 та 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У відповідності до чч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановленіКонституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом чч. 1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно стст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що позивачі у даній справі відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1996 року являються власниками квартири АДРЕСА_1 .

Сторонами спору не заперечувався той факт, що відповідачем у даній справі в особі працівників ЖЕД-206 були виконані роботи по заварюванню сміттєзбірників у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 .

Заварювання завантажувальних пристроїв сміттєпроводу у житлового будинку по АДРЕСА_1 проведено на підставі розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради КМДА) від 25.03.2020 року № 2 «Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», яким встановлені обмежувальні заходи для населення у зв`язку із ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, а саме: заборонено користуватися сміттєпроводами у житлових будинках через закриття клапанів завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом заварювання.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підприємства, які надають житлово-комунальні послуги споживачу зобов`язані утримувати в належному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на усунення виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року № 1645-ІІІ, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

У відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на територіях, де встановлено карантин, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування надається право залучати підприємства, установи, організації незалежно від форм власності до виконання заходів з локалізації та ліквідації епідемії чи спалаху інфекційної хвороби та установлювати особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів.

12 березня 2020 року Кабінет Міністрів України, на підставі постанови № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19», установив карантин на усій території України.

Керуючись рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року, Кабінет Міністрів України постановою «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211» від 02.04.2020 року № 255, зобов`язав обласні та Київську міську державні адміністрації організувати проведення дезінфекційних заходів у жилих, виробничих, навчальних, санітарно-побутових та інших приміщеннях, будівлях і спорудах (п. 11).

Згідно з ст. 71 Кодексу цивільного захисту України, для координації дій органів державної влади та органів місцевого самоврядування, органів управління та сил цивільного захисту, а також організованого та планового виконання комплексу заходів та робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій: - призначаються керівники робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; - утворюються штаби з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Залежно від рівня надзвичайної ситуації керівником робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації призначається: виконавчим органом міської ради у разі виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня - один із заступників міського голови (п. 4 ч. 2 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Залежно від обставин, що склалися у зоні надзвичайної ситуації, керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації самостійно приймає рішення, необхідні для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та забезпечення безпеки постраждалих (п. 5 ч. 7 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Так, згідно з п. 2 ч. 3 Обмежувальних заходів для населення у зв`язку з ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, затверджених розпорядженням керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 25.03.2020 року № 2 «Про заходи із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб», було заборонено користуватися сміттєпроводами у житлових будинках через закриття клапанів завантажувальних пристроїв сміттєпроводів житлових будинків шляхом заварювання.

Отже, судом встановлено, що саме на виконання розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, відповідачем було проведено закриття клапанів завантажувальних пристроїв шляхом заварювання на всіх поверхах багатоквартирних будинків.

Рішення керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації оформляється розпорядженням. Розпорядження керівника робіт з ліквідації слідків надзвичайної ситуації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами, беруть участь у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, а також громадянами і об`єктами господарювання, розташованими у зоні надзвичайної ситуації (ч. 8 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з ч. 6 ст. 75 Кодексу цивільного захисту України, ніхто не має права втручатися в діяльність керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації.

Суд звертає увагу, що відповідно до Постанови № 1423 від 23.12.2022 року було продовжено на всій території України до 30 квітня 2023 року карантин через COVID-19 та режим надзвичайної ситуації для єдиної державної системи цивільного захисту.

Таким чином, суд вважає, що відповідач заварюючи сміттєпровід, діяв не на власний розсуд, як то стверджують позивачі, а безпосередньо виконував розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації у м. Києві. Доводи позивачів що вищевказане розпорядження являється недійсним та нікчемним суд не приймає до уваги, оскільки вказане рішення в установленому законом порядку, позивачі не оскаржували.

Крім того, відповідачем, перед заварюванням сміттєзбірників було проведено прочищення та дезінфекція спеціальними розчинами сміттєпроводу та завантажувальних пристроїв, а тому звинувачення відповідача у псуванні спільного майна співвласників багатоквартирного будинку є безпідставними.

З позовної заяви вбачається, що позивачі звернулися за захистом їх порушеного права як власники квартири АДРЕСА_1 , а також прав інших мешканців даного будинку, як співвласників спільного майна багатоквартирного будинку, та одночасно споживачів послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, щодо користування загальнобудинковим сміттєпроводом.

Однак, позивачами не надано належних доказів того, що вони являються споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 , а також не надано доказів на підтвердження права представляти інтереси інших мешканців даного будинку для захисту порушеного права.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відтак відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов залишено без задоволення, то судовий збір покладається на позивачів.

На підставі викладеного та керуючись стст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про захист прав споживачів та поновлення права шляхом зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.