Провадження № 2-н/750/3280/23
У Х В А Л А

09 жовтня 2023 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

28.09.2023 ОСОБА_1 через представника адвоката Слєпченка Сергія Анатолійовича звернулася до Деснянського районного суду

м. Чернігова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з

ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) батька, а також 6 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Судовим наказом від 09.10.2023 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2023 та до досягнення дітьми повноліття, а також 268 грн 40 коп. на користь держави у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно з частиною першою статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього кодексу.

Питання відмови у видачі судового наказу регулюється статтею 165 ЦПК України.

Відповідно до вимог пунктів 3, 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу та якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів представник заявника адвокат Слєпченко Сергій Анатолійович просить також стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, які станом на момент звернення до суду заявником не сплачені.

За приписами частини третьої статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами частини четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга статті 42 ЦПК України).

Ураховуючи особливості наказного провадження, зокрема те, що відповідно до положень частини першої статті 167 ЦПК України розгляд справи в наказному провадженні здійснюється без судового засідання і повідомлення заявника та боржника, які не є сторонами у справі у розумінні статті 42 ЦПК України, стягнення витрат на правничу допомогу адвоката є неможливим, оскільки при цьому боржник позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог.

Таким чином, розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, може бути оспорений боржником, тобто не є безспірною вимогою у розумінні частини третьої статті 19 ЦПК України.

Крім того, зі змісту заяви про видачу судового наказу убачається, що адвокатом враховані тарифи за складання позовної заяви та участь у суді першої інстанції по майновому спору.

Відповідно до частини третьої статті 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на вищевикладене,у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу належить відмовити.

Керуючись статтями 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя