ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2023 року

м. Харків

справа № 638/2875/23

провадження № 22-ц/818/1688/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року, під головуванням судді Смирнова В.А.,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 23 грудня 2009 року в розмірі 92584 грн. 98 коп.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2009 року у розмірі 75901 грн 82 коп.У задоволенні позову у іншій його частині відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК»судовий збір у розмірі 2200 грн 34 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення відсотків скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити. В іншій частині рішення суду залишити без змін. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та Правилах не свідчить про те, що кредитний договір був неукладений. Підписуючи анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, відповідач висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Висновок суду першої інстанції щодо непогодження з відповідачем умов кредитування щодо сплати відсотків спростовується заявою позичальника про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», яку було підписано відповідачем. В зазначеній довідці сторонами узгоджено базову процентну ставку на місяць в розмірі 3 процентів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконані, зважаючи на що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 75 901,82 грн, оскільки в заяві позичальника від 23 грудня 2009 року, підписаної позичальником, процентна ставка не зазначена, а Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи, відповідачем не підписані. Доказів, що свідчать про надання відповідачу при підписанні заяви позичальника на ознайомлення Умови та Правила надання банківських послуг, в редакції, яку було надано до суду, позивачем не надано.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 грудня 2009 року ОСОБА_2 власноруч було заповнено та підписано заяву позичальника про приєднання к Умовам та Правилам надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної заяви вбачається, що ОСОБА_2 висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. ОСОБА_2 ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, просить відкрити їй рахунок та надати зазначені в заяві послуги, зокрема кредитну картку (а.с. 31).

23 грудня 2009 року ОСОБА_2 було підписано заяву позичальника про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна», в якій сторонами погоджено умови кредитування (а.с. 32).

З даної довідки вбачається, що сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки, а саме, базова відсоткова ставка на місяць становить 3 проценти (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч.1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такий самій сумі або речі, визначені родинними ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд першої інстанції, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, з тих підстав, що в заяві позичальника, яку було підписано відповідачем, умови щодо процентів не зазначені.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2009 року ОСОБА_2 власноруч було підписано заяву позичальника з умовами кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна», в якій сторонами погоджено умови кредиту.

З даної довідки вбачається, що сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки (а.с. 32).

З наданих позивачем до суду першої та апеляційної інстанції письмових доказів беззаперечно вбачається, що сторонами під час укладення кредитного договору були узгоджені умови щодо процентної ставки за користування кредитом.

Висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором процентної ставки за користування кредитом не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі.

В позовній заяві банк просить стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 16 683,16 грн.

Однак судова колегія не погоджується з розрахунком наданим банком, виходячи з наступного.

Строк дії отриманої відповідачкою карти до 30.11.2022 року. Сума узгоджених відсотків відповідно до довідки становить 3% на місяць, тобто 36% на рік, або 0,1 % на день. Прострочення по сплаті платежів (згідно наданого банком розрахунку) розпочалось з 01.07.2022 року, тобто термін прострочення становить 153 дні, станом на час дії картки. Сума заборгованості по тілу кредиту складає 75 901,82 грн, 75901,82 * 0,1 % / 100 * 153 = 11 612,98 грн 200 грн (поповнення карткового рахунку від 21.11.2022 року)= 11 412,98 грн.

Стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість по процентах за користуванні кредитом в розмірі 11 412,98 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що сума сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом становить 2 684,00 грн, за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 4 026,00 грн. (а.с. 52, 164).

Сума судового збору, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» та є пропорційною задоволеним позовним вимогам, становить 6 327,53 грн. (2 531,01 грн. судовий збір за подання позовної заяви, 3 796,52 грн. судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року - змінити.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 23 грудня 2009 року у розмірі 87 314,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом 75 901,82 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом 11 412,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 6 327,53 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова