Справа № 442/8316/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/615/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Салата Я.І.

з участю:позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу №442/8316/21 за апеляційною скаргою Дрогобицької міської ради на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради та виконавчого комітету Дрогобицької міської ради,- про визнання права власності

в с т а н о в и в :

22 жовтня 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності на тимчасові споруди гаражі, які знаходяться в один ряд зліва від дороги по АДРЕСА_1 біля дитячо-юнацької школи ім.І.Боберського, а саме: за ОСОБА_1 на гараж № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 на гараж № НОМЕР_3 при обліку гаражів зліва на право.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками тимчасових споруд - гаражів, які розташовані на АДРЕСА_1 біля дитячо-юнацької спортивної школи ім..І.Боберського. Зазначеними гаражами користуються вже більше 30 років, такі були розміщені на законних підставах, відповідно до законодавства, чинного на той час. 17 серпня 2021 року за підписом начальника відділу містобудування та архітектури, головного архітектора у м.Дрогобичі І.Петранича від імені виконавчого комітету Дрогобицької міської ради було розміщено оголошення про те, що виконком має намір знести (демонтувати) гаражі позивачів. Вважають, що такі наміри органів місцевого самоврядування свідчать про не визнання за позивачами права власності на гаражі. Право власності є абсолютним, інші особи повинні це право визнавати, не оспорювати і не порушувати.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на тимчасову споруду гараж, який знаходиться в один ряд зліва від дороги по АДРЕСА_1 біля дитячо-юнацької школи ім.І.Боберського, а саме: на гараж № НОМЕР_1 , при обліку гаражів зліва на право.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на тимчасову споруду гараж, який знаходиться в один ряд зліва від дороги по АДРЕСА_1 біля дитячо-юнацької школи ім.І.Боберського, а саме: на гараж № НОМЕР_2 при обліку гаражів зліва на право.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради та виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання права власності відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник Дрогобицької міської ради Сенців М.М. В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням, вважає, що таке ухвалено з порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що п.2 рішення Виконкому Дрогобицької міської ради від 21.06.2001 року №157 зобов`язано громадян, зазначених у п.1 цього рішення , після завершення проектування отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в управлінні містобудування та архітектури, однак суд це питання не дослідив. Водночас звертає увагу, що тимчасові споруди встановлюються без влаштування заглибленого фундаменту та з полегшених конструкцій, не потребують державної реєстрації та внесення відомотей до технічних документів та кадастру і їх власник не набуває статусу власника нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розміщені спірні гаражі для фактичного використання у встановленому законом порядку позивачам чи іншим особам не передавалася , металеві гаражі встановлені при недотриманні процедури отримання дозволів на проектування гаражів. Вважає, що позивачі не набули у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою комунальної форми власності, неправоімрно та без будь-яких підстав користуються нею шляхом самовільного розміщення металевих гаражів, чим порушують права та інтереси територіальної громади Дрогобицької міської ради.

Зазначає, що рішенням Дрогобицької міської ради від 07.12.2021 року №859 як органом місцевого самоврядування, вирішено надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 463 кв.м обслуговуючому кооперативу «Орхідея», членами якого є і позивачі, для колективного гаражного будівництва.

Просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні пазову в цій частині. В решті рішення суду залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що не є перешкодою відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) проводити розгляд апеляційної скарги.

Представник відповідача Дрогобицької міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що у Дрогобицькій міській раді є юридична служба, де працює не один юрист, явку представника не забезпечили, тому підстав для відкладення розгляду справи суд не вбачає.

Згідно ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Розпорядження виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №164 від 10.06.1992 року дозволено ОСОБА_2 тимчасово встановити збірно-розбірний металевий гараж розміром 3,5х 5,5 м на території дитячо-юнацької спортивної школи по АДРЕСА_2 , враховуючи згоду дирекції школи ( Лист від 02.06.92р.№57).

У пункті 2 зазначеного Розпорядження прописано зобов`язати ОСОБА_2 проект прив`язки гаража погодити у встановленому законом порядку (а.с.141т.1).

Позивач по справі ОСОБА_1 28 грудня 2000 року придбав збірно-розбірний металевий гараж у ОСОБА_4 на підставі складеного між сторонами Договору купівлі-продажу. Металевий гараж знаходиться на АДРЕСА_2 - третім по порядку з лівої сторони в ряду гаражів. (а.с.153 т.1).

Згідно виписки з Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21 червня 2001 року №157 дозволити ОСОБА_1 користуватися збірно-розбірним металевим гаражем розміром 4,0х 6,0м, який встановлений на території Дрогобицької дитячо-юнацької спортивної школи на АДРЕСА_2 за згодою дирекції школи ( Проживає на АДРЕСА_3 ).У пункті 2 Рішення прописано зобов`язати громадян, зазначених у пункті 1 цього рішення, після завершення проектування, отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в управлінні містобудування та архітектури ( а.с.151т.1).

07 грудня 2021 року Дрогобицька міська рада на ХУІ сесії восьмого скликання прийняла Рішення № 859 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для колективного гаражного будівництва». У Рішенні прописано: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: обслуговуючому кооперативу «Гаражно-будівельному кооперативу «Орхідея» земельну ділянку орієнтовно площею 463 кв.м на АДРЕСА_4 , для колективного гаражного будівництва.

У пункті 2 зазначеного рішення прописано, що юридичній особі, вказаній у цьому рішенні, звернутися до суб`єкта господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою, згідно із законом, для розроблення проекту землеустрою. Розроблення проекту проводити у відповідності до вимог чинного земельного законодавства.

17 серпня 2021 року позивачам було надано оголошення за підписом начальника відділу містобудування та архітектури, головного архітектора м.Дрогобич І.Петранича від імені виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про те, що виконавчий комітет має намір знести ( демонтувати) гаражі позивачів. Згідно даного повідомлення, розпорядженням міського голови Т.Кучми була створена відповідна комісія.

22.10.2021 року позивачі звернулися в суд про визнання за ними права власності на тимчасові споруди-гаражі, які знаходяться в один ряд зліва від дороги по АДРЕСА_1 біля дитячо-юнацької спортивної школи ім.І.Боберського.

Зазначають, що є власниками збірно-розбірних гаражів, користуються такими тривалий час з дозволу органу місцевого самоврядування, однак відповідач має намір позбавити їх права власності.

Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із загальних принципів непорушності права власності та, враховуючи законність та відкритість користування спірним гаражем протягом тривалого часу, прийшов до висновку про визнання за позивачами права власності на спірні гаражі.

З висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується, оскільки судом неправильно встановлені фактичні обставини справи.

Із матеріалів справи, пояснень учасників не встановлено, що відповідач, приймаючи рішення №859 від 07.12. 2001 року, має намір позбавити позивачів права власності на збірно-розбірні гаражі, які встановлені по АДРЕСА_5 .

Згідно зазначеного рішення, з яким позивачі не задоволені, останнім як і іншим членам Гаражно-будівельного кооперативу «Орхідея» відведено іншу земельну ділянку для встановлення гаражів.

Згідно розпорядження виконавчого комітету Дрогобицької міської ради народних депутатів №164-р від 10.06.1992 року ОСОБА_2 дозволено тимчасово користуватися збірно-розбірним гаражем розміром 3,5х5,5 м на території дитячо-юнацької спортивної школи по АДРЕСА_2 , враховуючи згоду дирекції школи.

Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 157 від 21.06.2001 року аналогічно дозволено користуватися гаражем за зазначеною адресою ОСОБА_1 (а.с.151т.1).

Пунктом 2 зазначених вище рішень, позивачів зобов`язувалося після завершення проектування, отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в управлінні містобудування та архітектури. Позивачі зазначеної вимоги не виконали.

Колегія суддів зазначає, що збірно-розбірні металеві гаражі відносяться до рухомого майна. Земельна ділянка для облашування гаражів позивачам, як нерухомості, не виділялася.

За положеннями ч.1,2ст.83 Земельного кодексу України (далі по тексту ЗК) землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є коммунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч.1ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах іх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст.ст. 123, 124 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а також передача таких земельних ділянок в оренду, здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Позивачами не надано доказів, що їм виділялася земельна ділянка у користування чи у власність під облаштування збірно-розбірного гаражу як об`єкта нерухомості саме на АДРЕСА_5 , не надано доказів виготовлення проектно-технічної документації з цього приводу та рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проектно-технічної документації.

Відповідно до ч.1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( далі по тексту Закон) прописано, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За змістом ч.4 ст.5 Закону не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасовві, некапітальні споруди, розміщені на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також на окремо на споруди, що є принадлежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема, на магістральні та промислові трубопроводи ( у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Із змісту зазначеної статті випливає, що право власності на збірно-розбірний гараж не реєструється, оскільки таке відноситься до малої архітектурної форми, є рухомою річчю.

Приймаючи рішення №859 від 07.12.2021 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовно площею 463 кв.м на АДРЕСА_4 для колективного гаражного будівництва» для гаражно-будівельного кооперативу «Орхідея» членами якого є серед інших позивачі, Дрогобицька міська рада намагається врегулювати питання розміщення металевих гаражів позивачів на законних підставах.

Пояснення позивачів, що їх не влаштовує відстань на якій будуть розміщені гаражі від місця їх проживання, тривалість користування гаражами саме у зазначеному на даний час місці, не є належними, достовірними, допустимими, достатніми доказаи у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.6ст.81 ЦПК).

За змістом ч.1ст.4 ЦПК України, ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною2 ст.16 Цивільного кодексу України.

Звертаючись в суд з позовом про визнання права власності на збірно-розбірний металевий гараж, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не довели суду порушення їх прав, а відтак, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції як незаконного.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.02.2021 (справа № 925/642/19 порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відсутність порушенного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Відповідно до ч.1ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , суд апеляційної інтанції не переглядає відповідно до ч.1ст.367 ЦПК.

Згідно із ст.141 ЦПК при ухваленні нового рішення, суд проводить розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1; 383; 384; 389-391 ЦПК України,-суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дрогобицької міської ради задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2023 року скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про визнання права власності на тимчасові споруди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь виконавчого комітету Дрогобицької міської ради () судові витрати по справі ( сплата судового збору за подачу апеляційної скарги) в розмірі 2 724,00 грн. ( в рівних частках з кожного).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк