Дата документу 08.03.2023Справа № 645/8656/21
Провадження № 2/554/1211/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення матеріальних збитків, завданих невиконанням договору на туристичне обслуговування та стягнення моральної шкоди; третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2021 року звернулась до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення матеріальних збитків, завданих невиконанням договору на туристичне обслуговування та стягнення моральної шкоди, в якому просить розірвати Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування від 18.12.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача спричинену майнову шкоду у розмірі 43680 гривень та моральну шкоду у розмірі 40000 гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що 18.12.2019 року між нею та ФОП ОСОБА_2 (туристична компанія «Тандем Тревел»), яка діяла відповідно до Агентської угоди, від імені, за рахунок та за дорученням Туроператора «Анекс Тур» був укладений Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування.

Відповідно до п.1.1. укладеного Договору Турагент, який діє відповідно до Агентської угоди, від імені, за рахунок та Туроператора, Туропереатор «Анекс Тур» (ліцензія на тур операторську діяльність АЕ №185684 від 12.10.2007 року), за встановлену Договором плату, за дорученням та замовленням Туриста, зобов`язується надати посередницькі послуги з реалізації Туристу туристичного продукту, попередньо сформованого Туроператором, до В`єтнам, Фантьєт, на дві особи з наданням послуг, які визначені в заявці туриста на бронювання туристичних послуг, яка є Додатком №1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.4.1.1 Договору вартість туристичного продукту, реалізованого Туристу, згідно з п.1.1 цього Договору складає 43680 гривень. Передоплата складає 43680 гривень.

Відповідно до умов Договору, п.4.3 кошти, отримані Турагентом від Туриста на реалізацію продукту Туроператора, підлягають подальшому перерахуванню Туроператору, від імені якого діє Турагент, з метою отримання агентської (комісійної) винагороди; п.4.5 - отримавши підтвердження замовлених для Туриста послуг, Турагент має повідомити про це Туриста. У випадку не підтвердження попередньо замовлених послуг, Турагент пропонує Туристу альтернативний сервіс, якщо запропонований сервіс не влаштовує Туриста, він залишає за собою право відмовитися від туру з поверненням фактично внесеної ним суми; п.4.8 всі кошти, отримані Турагентом, крім агентської винагороди, не належать на праві власності Турагенту і є транзитними та підлягають подальшому перерахуванню згідно з умовами та в порядку, встановленому в агентському договорі з Туроператором; п.9.1 даний Договір вступає в дію з моменту підписання двома сторонами і сплати Туристом вартості послуг та діє до дати закінчення туристичної подорожі.

На виконання умов Договору, між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був підписаний Додаток №1 до Договору-Доручення на туристичне обслуговування №1812/01 від 18.12.2019 року заявка туриста на бронювання туристичних послуг. Відповідно до цієї заявки ФОП ОСОБА_2 мала забронювати для позивача та її чоловіка ОСОБА_3 до В`єтнаму, ОСОБА_4 з 30.03.2020 року до 14.04.2020 року, тривалістю 15 ночей, в готелі «SAIGON MUI NE RESORT 4» номер ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , « DENORD GOLD HOTEL» (Нячанг) superior sity View Romm 09.04.2020 року 14.04.2020 року. В цей же день позивач сплатила відповідачу повну вартість вказаного туру в сумі 43680 гривень та отримала від неї платіжний документ. Незважаючи на повну оплату ОСОБА_1 туру, їй не були надані квитки, ваучери та страхові поліси для здійснення туристичної поїздки.

На її неодноразові звернення та дзвінки ФОП ОСОБА_2 завіряла, що подорож заброньована та відбудеться. У вересні 2021 року позивач в черговий раз звернулася до відповідача і поросила повернути їй кошти, які вона сплатила. Турагент відмовила їй. На звернення від 08.10.2021 року позивач не отримала відповіді від відповідача.

На початку листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до Туроператора ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур». 10.12.2021 року вона отримала відповідь від 03.12.2021 року, з якої вбачається, що до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не надходила заявка на бронювання туристичних послуг, а саме: туристичної подорожі до В`єтнаму на дві особи на період з 30.03.2020 року до 14.04.2020 року, а відповідно і грошові кошти. Отже, відповідач порушила умови Договору, не здійснила бронювання туристичних послуг відповідно до заявки туриста, у зв`язку з чим позивачу не були надані квитки, ваучери, страхові поліси для здійснення туристичної поїздки до В`єтнаму, ОСОБА_4 з 30.03.2020 року до 14.04.2020 року та тур не відбувся. Вважає, що ФОП ОСОБА_2 ввела її в оману щодо наявності вищевказаного туристичного продукту до В`єтнаму та щодо бронювання туру, і надалі тривалий час обманювала , що їх з чоловіком туристична подорож відбудеться, але пізніше.

Крім майнової шкоди діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що вона та її чоловік ОСОБА_5 у 2020 році залишилися без відпочинку. Тривалий час змінений звичайний спосіб життя позивача та її сім`ї, позивач перебуває у постійному нервовому напруженні, відчуває образу. Спричинену їй відповідачкою моральну шкоду оцінює в 40000 гривень.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.12.2022 року прийнято до розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позовні вимоги не містять ознак спору пов`язаного із захистом прав споживачів. Як вбачається зі змісту розділу 13 Договору, позивач ОСОБА_1 договір не підписала. Дійсно відповідач отримувала кошти від ОСОБА_1 в сумі 43680 грн., про що свідчить платіжний документ від 18.12.2019 року. Даний документ суперечить не підписаному позивачем договору на туристичне обслуговування №1812/01 від 18.12.2019 року, оскільки ОСОБА_1 наполягала на оформленні туристичного продукту тільки з туроператорами російської федерації та відправленням її у туристичну подорож саме з м. Москви, у зв`язку з тим, що туристичний продукт виходить по ціні набагато дешевше ніж його бронювання через українського туроператора. В той же самий час сторони домовились, що відповідач здійснює заявку на туристичний продукт ОСОБА_1 через туристичного оператора російської федерації (рос.мовою: ООО «Регион Туризм», представитель ANEXtour в РФ).

ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, направлених на прийняття пропозиції укласти договір, оскільки договір підписаний нею не був, відповідь на пропозицію не надана, дії направлені на виконання обов`язків сторони договору нею не виконані. Договір укладено не було.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач понесла будь-які матеріальні збитки, визначені ст.22 ЦК України. Вина в діях відповідача відсутня, тому вимоги про стягнення моральної шкоди є безпідставними.

У даному випадку до відповідача звернулася ОСОБА_1 з проханням надати послуги, пов`язані з бронюванням готелю у В`єтнамі та в зворотному напрямку через туристичного оператора російської федерації для неї та її чоловіка ОСОБА_6 . За дані послуги ОСОБА_1 було сплачено 43680 грн., про що видано платіжний документ від 18.12.2019 року. З урахуванням того, що ОСОБА_1 замовляла послуги, які не включали в себе перевезення з території України, а авіапереліт з м.Москва неможливо забронювати на території України, бронювання як авіаквитків так і готелю здійснювалося туристичним агентом, розташованим на території російської федерації, який є представником туристичного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (рос.мовою: ООО «Регион Туризм»). Факт виконання відповідачем послуг з бронювання готелю та авіаквитків підтверджується витягом з електронної бази туристичного агентства, у зв`язку з чим послуги надані в повному обсязі.

За таких обставин, відповідач виконала у повному обсязі послуги з бронювання авіаквитків та готелю, чим виконала взяті на себе обов`язки за замовленням ОСОБА_1 . Відповідач не несе відповідальності за виконання/невиконання обов`язків авіаперевізниками та за введення державними органами обмежень в авіасполучення (а.с.56-60).

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, в наданій заяві просила про розгляд справи у її відсутність, з підтриманням позовних вимог.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 до суду не з`явилася, в наданій заяві представник відповідача адвокат Алтухов А. просив про розгляд справи у його відсутність, у позові відмовити.

Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 18.12.2019 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 (туристична компанія «Тандем Тревел»), яка діяла відповідно до Агентської угоди, від імені, за рахунок та за дорученням Туроператора «Анекс Тур», був укладений Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування (а.с.7-11).

Відповідно до п.1.1. укладеного Договору, Турагент, який діє відповідно до Агентської угоди, від імені, за рахунок та Туроператора, Туроператор «Анекс Тур» (ліцензія на тур операторську діяльність АЕ №185684 від 12.10.2007 року), за встановлену Договором плату, за дорученням та замовленням Туриста, зобов`язується надати посередницькі послуги з реалізації Туристу туристичного продукту, попередньо сформованого Туроператором, до В`єтнам, Фантьєт, на дві особи з наданням послуг, які визначені в заявці туриста на бронювання туристичних послуг, яка є Додатком №1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною (а.с.7-11).

Відповідно до п.4.1.1 Договору, вартість туристичного продукту, реалізованого Туристу, згідно з п.1.1 цього Договору складає 43680 гривень. Передоплата складає 43680 гривень.

На виконання умов Договору, між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був підписаний Додаток №1 до Договору-Доручення на туристичне обслуговування №1812/01 від 18.12.2019 року заявка туриста на бронювання туристичних послуг (а.с.12).

Відповідно до цієї заявки ФОП ОСОБА_2 мала забронювати для позивача та її чоловіка ОСОБА_3 до В`єтнаму, ОСОБА_4 з 30.03.2020 року до 14.04.2020 року, тривалістю 15 ночей, в готелі «SAIGON MUI NE RESORT 4» номер ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , « DENORD GOLD HOTEL» (Нячанг) superior sity View Romm 09.04.2020 року 14.04.2020 року.

Позивач сплатила відповідачу повну вартість вказаного туру в сумі 43680 гривень та отримала від неї платіжний документ (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що їй не були надані квитки, ваучери та страхові поліси для здійснення туристичної поїздки, таким чином поїздка не відбулася з вини відповідача, яка порушила умови договору.

Відповідач наполягає на тому, що вини її немає, позивач взагалі не підписала договір, домовлялися про інші з нею зобов`язання, які відповідач повністю виконала.

Суд вважає доводи позивача слушними, а заперечення відповідача необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм».

Згідно з частинами першою, другою статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність, є: туристичні оператори як юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

За змістом статті 30 Закону України «Про туризм», порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів (частина десята статті 20 Закону України «Про туризм»).

Статтею 32 Закону України «Про туризм» встановлено, що за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. (Вказаний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року по справі №201/17472/16-ц).

Судом встановлено. що 18.12.2019 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування.

Згідно з п.9 Договору, він вступає в дію з моменту підписання двома сторонами і сплати туристом вартості послуг та діє до дати закінчення туристичної послуги.

Відповідно до п.1.1. укладеного Договору, Турагент, який діє відповідно до Агентської угоди, від імені, за рахунок та Туроператора, Туроператор «Анекс Тур» (ліцензія на тур операторську діяльність АЕ №185684 від 12.10.2007 року), за встановлену Договором плату, за дорученням та замовленням Туриста, зобов`язується надати посередницькі послуги з реалізації Туристу туристичного продукту, попередньо сформованого Туроператором, до В`єтнам, Фантьєт, на дві особи з наданням послуг, які визначені в заявці туриста на бронювання туристичних послуг, яка є Додатком №1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до умов Договору, п.4.3 кошти, отримані Турагентом від Туриста на реалізацію продукту Туроператора, підлягають подальшому перерахуванню Туроператору, від імені якого діє Турагент, з метою отримання агентської (комісійної) винагороди.

Згідно відповіді ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на запит ОСОБА_1 , до ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» не надходило заявки на бронювання з вказаним нею набором туристичних послуг, а саме: «туристична подорож до В`єтнаму на дві особи на період з 30.03.2020 року до 14.04.2020 року», а відповідно і грошові кошти (а.с.14).

Відповідно до відповіді (а.с.15), ТОВ «Корал Тревел» не є оператором, що дає послуги по туру, що є предметом зазначеного договору, відповідно не отримувало і не могло отримати замовлення за вказаними параметрами.

Відповідальність за порушення умов договору про надання туристичних послуг несе той суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі N 758/8046/15-ц.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджені судом докази в їх окремій та сукупній оцінці вказують на відсутність фактичного замовлення турпродукту турагентом ФОП ОСОБА_2 у ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» в межах договору №1812/01, а також не проведення оплати замовлених послуг на користь туроператора.

Вказане підтверджується матеріалами справи, крім того, сторонами не висловлено заперечень щодо не подання від турагента заявки на бронювання туристичних послуг.

Матеріалами справи доводиться, що агентська угода, вказана у договорі дорученні на туристичне обслуговування як підстава взаємодії турагента із туроператором ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», значиться укладеною з турагентом ФОП ОСОБА_2 .

Отже, сплачені кошти позивачкою були перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_2 , а не на рахунок ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур».

Вказані обставини свідчать про невиконання турагентом ФОП ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за договором-дорученням на туристичне обслуговування від 18.12.2019 року, що є підставою для розірвання договору та повернення сплачених коштів у повному обсязі відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм».

Згідно з п.11.1 Договору, у випадку неможливості організації туристичних послуг в зазначені в Додатку №1 до даного Договору строки Турагент інформує Туриста про нові строки туристичних послуг в письмовій формі або телефоном.

Відповідно п.11.2 Договору, взаємовідносини сторін згідно з даним Договором регулюються Законом України «Про туризм» та ст.ст.1000-1010 ЦК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов`язків доказування.

При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові).

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення частково.

Суд вважає, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання та повинен відшкодувати позивачеві суму коштів оплати, яку він передав йому за туристичне обслуговування.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування вимоги позивача, а тому з урахуванням наведеного вище, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне розірвати Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування від 18.12.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача спричинену майнову шкоду у розмірі 43680 гривень.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм», заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Судом враховано, що позивач виявила намір скористатись послугами туристичного обслуговування та за достатньо виявленої обачності мала обґрунтоване сподівання на відпочинок в складі своєї родини. Внаслідок невиконання взятих на себе відповідачем ФОП ОСОБА_2 зобов`язань, позивач вимушена була докладати істотних зусиль для поновлення своїх прав у спосіб повернення сплачених коштів, оскільки туристичні послуги не надано.

За переконанням суду, грошова сума на відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. буде відповідати обсягу та глибині душевних хвилювань особи, пережитих незручностей, є співмірною з виниклими обставинами спору. Тому, у задоволенні решти вимог позивача слід відмовити. Суд вважає стягнути з відповідача 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Щодо посилань відповідача на те, що договір-доручення позивачем не підписано та фактично не укладався, інші зобов`язання за замовленням ОСОБА_1 відповідач виконала у повному обсязі, а саме: послуги з бронювання авіаквитків та готелю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням договору доручення, та регулюються главою 68 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1002 ЦК України, повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.208 ЦПК України, зазначений правочин належить вчиняти у письмовій формі.

За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом ч.1ст.1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Пунктом 1 ч.1ст.1008 ЦК України визначено, що договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору.

За змістом ч.2 ст.1008 ЦК України, довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною.

Відповідач не заперечує того, що нею підписано як Договір-доручення від 18.12.2019 року, так і Додаток №1 до Договору-доручення від 18.12.2019 року, в цей же день видано платіжний документ про отримання від позивача коштів в сумі 43680 гривень.

Враховуючи відсутність підстав та належних обґрунтувань зі сторони відповідача та заперечення позивача з цього приводу, суд вважає, що посилання відповідача на відсутність договірних відносин на туристичне обслуговування між сторонами є безпідставними та юридично неспроможними. Доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та фактично не були спростовані відповідачем.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог (на 64%), суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 687,10 грн. (1073,60 грн. х 64%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,279,354-355 ЦПК України, ст.ст.525, 526,530,611,612,1000 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про туризм», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору на туристичне обслуговування, стягнення матеріальних збитків, завданих невиконанням договору на туристичне обслуговування та стягнення моральної шкоди; третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» - задовольнити частково.

Розірвати Договір-доручення №1812/01 на туристичне обслуговування від 18.12.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , спричинену майнову шкоду у розмірі 43680 гривень та моральну шкоду у розмірі 10000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 687,10 грн. гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», місцезнаходження: 02121, м.Київ, Харківське шосе,201/203, літ.2а, група нежитлових приміщень №53, офіс 1, .

Суддя А.М.Чуванова