Справа № 357/2459/21
Провадження № 6/357/102/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 рокуБілоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюку П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» Малишов Василь Леонідович, -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2023 представник заявника, адвокат Капля Аліна Степанівна, звернулася до суду з даною заявою, шляхом направлення на електронну адресу суду з використанням ЕЦП, яка передана судді 04.09.2023, мотивуючи тим, що05.07.2021 рішенням суду по справі № 357/2459/21 задоволено позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .14.05.2021 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір №1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_3 перейшло до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .07.07.2023 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір № 2/1/АК про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від фізичної особи-підприємства ОСОБА_2 до ОСОБА_3 перейшло до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не повє`язані і з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини. Отже, в даному випадку, станом на теперішній час Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні, та, саме до нового кредитора - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження - стягувачем згідно до Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з цим просила замінити стягувача по справі №357/2459/21 з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 .

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, представник заявника, адвокат Капля Аліна Степанівна, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі заявника та її представника, заяву підтримує та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

05.07.2021 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено в повному обсязі (а.с. 91-95) та стягнуто з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Рішення набрало законної сили 05.08.2021.

21.09.2021 на виконання вказаного рішення суду 05.07.2021було направлено ФОП ОСОБА_2 виконавчий лист по справі №357/2459/21, провадження № 2/357/2266/21, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 97-99, 102).

14.05.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги №1/АК (а.с. 77-84, 106-111, 118-120, 126), відповідно до умов якого право грошової вимоги щодо відшкодування ОСОБА_3 шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 98000,00 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. перейшло до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

07.07.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №2/1/АК про відступлення права вимоги (а.с. 112-117), відповідно до якого клієнт передає, а новий кредитор приймає і зобов?язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями згідно додатку №1 до цього договору, які перейшли до клієнта за договором №1/АК від 14.05.2021.

Згідно п. 2.2 Договору у відповідності до умов цього договору клієнт передає (відступає), а новий кредитор приймає в тому числі права вимоги на сплачений судовий збір.

Згідно п. 3.1 Договору оформлення відступлення права вимоги відбувається в наступному порядку. Права вимоги відступаються в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором. Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, які виниклим внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором або третіми особами.

Згідно з п. 4.1 Договору ціна договору складає 20000,00 грн.

Згідно п. 4.2 Договору новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору шляхом перерахування первісному кредитору грошових коштів у сумі, що дорівнює ціні договору на рахунок первісного кредитора протягом 5 банківських днів з дня укладення сторонами цього договору.

Згідно додатку №1 до договору №2/1/АК про відступлення права вимоги від 07.07.2023 (а.с. 121-123), а саме реєстру боржників права вимоги за якими були відступлені, до переліку входить право грошової вимоги щодо відшкодування ОСОБА_3 шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 98000,00 грн та судових витрат у розмірі 2270 грн.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ФОП ОСОБА_1 , стало укладення між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договору відступлення прав вимоги №2/1/АК від 07.07.2023 до боржника ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 98000,00 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, до суду не надано належних та достатніх доказів щодо перебування виконавчого листа на примусовому виконанні у відділі ДВС чи приватного виконавця, доказів щодо відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду від 05.07.2021, його закінчення чи повернення виконавчого документу без виконання.

Також, заявником не надано належних та достатніх доказів в підтвердження обставин виконання зобов`язань за договором №2/1/АК про відступлення права вимоги від 07.07.2023, а саме щодо оплати первісному кредитору ФОП ОСОБА_2 ціни договору в розмірі 20000,00 грн, адже право вимоги переходить до нового кредитора саме з моменту перерахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей, враховуючи, що виконання сторонами умов договору є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги.

Зазначена обставина є самостійною та достатньою підставою для відмови ФОП ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про заміну сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2021 у справі №357/2459/21, про стягнення з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суми страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн. та судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 20.02.2019 року у справі №910/16109/14).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи, що до суду не надано належних, допустимих, достовірних доказів, які у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про наявність обставин в підтвердження заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353,442 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, місцезнаходження: 04210, м. Київ, вул. Героїв Сталінграду, 4, корпус 6а), про заміну сторони виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 22.09.2023.

Суддя О. В. Бондаренко