Справа № 136/1686/23
провадження № 2-о/136/64/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку окремого провадження, цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до суду з вищевказаною заявою, у якій просила:

- встановити юридичний факт належності заявнику ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва № НОМЕР_1 , що видане у Мелітопольській бухгалтерській школі Запорізького обучкомбіната ЦСУ УССР, " ОСОБА_3 " де вказано, що вона вступила на навчання у вересні 1981 року, а закінчила в травні 1982 року.

Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами.

З вересня 1981 року по травень 1982 року заявник (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_2 ) навчалася у Мелітопольській бухгалтерській школі Запорізького обучкомбіната ЦСУ УССР. Надалі, після розірвання шлюбу заявник залишила прізвище " ОСОБА_4 ". Заявник має право виходу на пенсію, однак при зверненні до пенсійного фонду, їй було вказано на те, що у свідоцтві № НОМЕР_1 її по батькові, вказане російською як " ОСОБА_5 ", натомість у пенсійному фонді розтлумачили, що таке по батькові нібито не не є аналогічним з тим, що вказане у паспорті заявника, хоча й у ньому вказано російською " ОСОБА_5 ". Через такі обставини, у відділі пенсійного фонду заявнику блокують можливість на призначення пенсії.

Ухвалою суду від 01.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку окремого провадження з викликом сторін, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву.

Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, представник при розгляді поклався на розсуд суду просив про розгляд без нього.

У судове засідання заявник не з`явилась, однак у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, заяву просила задовольнити.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, при цьому не здійснюючи фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва № НОМЕР_1 , що видане у Мелітопольській бухгалтерській школі Запорізького обучкомбіната ЦСУ УССР, " ОСОБА_3 " 1964 р.н., вказано, що вона вступила на навчання у вересні 1981 року, а закінчила в травні 1982 року. Згідно свідоцтва про народження заявника вказано, що про заявника як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а після розірвання шлюбу в 1993 її прізвище залишено як " ОСОБА_4 ", а у паспорті її ім`я вказане як ОСОБА_5 . Заявник стверджує, що при зверненні до пенсійного фонду, їй було вказано на те, що у свідоцтві № НОМЕР_1 її ім`я вказане російською як " ОСОБА_5 ", натомість у пенсійному фонді розтлумачили, що таке ім`я нібито не не є аналогічним з тим, що вказане у паспорті заявника, хоча й у ньому вказано російською " ОСОБА_5 ".

Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на призначення пенсії.

Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога: встановити юридичний факт належності заявнику, ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва № НОМЕР_1 , що видане у Мелітопольській бухгалтерській школі Запорізького обучкомбіната ЦСУ УССР, " ОСОБА_3 " де вказано, що вона вступила на навчання у вересні 1981 року, а закінчила в травні 1982 року, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 13322403) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва № НОМЕР_1 , що видане у Мелітопольській бухгалтерській школі Запорізького обучкомбіната ЦСУ УССР, " ОСОБА_3 " де вказано, що вона вступила на навчання у вересні 1981 року, а закінчила в травні 1982 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО