Справа № 243/4058/23
Провадження № 4-с/243/5/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

при секретарі Бочарової М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувається з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дементьєва Леся Володимирівна, на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаними вимогами, на обґрунтування зазначивши, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо про накладання арешту на все майно, що належить їй на праві власності. Арешт накладено на підставі постанови про арешт майна боржника номер: 35462092, виданої 16.12.2013 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Донецькій області державним реєстратором Ворошилівського районного управління юстиції у місті Донецьку на підставі виконавчого листа №2-2324-11, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 12.03.2012. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконавче провадження № 35462092 було закінчено 07.11.2014 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказує, що виконавчі провадження на підставі виконавчого листа №2-2324-11 від 12.03.2012 відкривались неодноразово. У Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження №32155223, яке було завершено 22.11.2012. У цьому виконавчому провадженні також був накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 . Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 12.10.2021 було зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника від 19.11.2012 року у виконавчому провадженні за номером ВП №32155223. Під час розгляду вказаної скарги судом було встановлено, що стягувач за вищевказаним виконавчим листом - АТ «Український бізнес банк» продав право вимоги ОСОБА_2 , який на теперішній час претензій по заборгованості до скаржниці не має.

Скаржниця надіслала вказану ухвалу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на що отримала відмову у скасуванні арешту, оскільки арешт був накладений постановою про арешт майна боржника від 16.12.2013 у виконавчому провадженні №35462092, а надана ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.10.2021 по справі №243/10090/21 стосується іншого виконавчого провадження, яке, зокрема, завершено з інших підстав).

Зазначає, що обидва виконавчі провадження були відкриті на підставі одного виконавчого листа №2-2324-11, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 12.03.2012. Заборгованість за кредитним договором відсутня, тому арешт і в цьому виконавчому провадженні мав бути знятий.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 , накладеного в межах виконавчого провадження №35462092 ; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження №35462092.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Дементьєва Л.В. в судове засідання не з`явилися, представник надала заяву про розгляд справи без їх участі, скаргу просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на скаргу, в яких зазначив, що згідно з даними спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження № 35462092 з примусового виконання виконавчого листа №2/2324/11, виданого Слов`янським міськрайонним судом 12.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Український бізнес банк» в сумі 122 065,85 доларів США та 2 391 283,38 грн. 16.12.2013 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 07.11.2014 виконавче провадження було завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Представник скаржниці звертався до відділу з заявою про скасування постанови про накладення арешту в ВП № 35462092, посилаючись, як на підставу, на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду від 12.10.2021 у справі № 243/10090/21. Але вказаною ухвалою скасований арешт, накладений на все майно скаржниці в рамках іншого виконавчого провадження - № 32155223 від 19.11.2012 року. Тобто, за зовсім іншим виконавчим провадженням, та по зовсім іншій постанові. Вказує, що всі вимоги ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 12.10.2021 були виконані та заявник вимагає від відділу вчинення протиправних дій щодо зняття арешту з майна у межах виконавчого провадження № 35462092, без наявних на те підстав. Вважає вимоги скаржниці безпідставними та просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, судом встановлено наступні обставини.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 341702991 від 04.08.2023 року, вбачаться, що на нерухоме майно ОСОБА_1 в межах ВП № 354620923 від 16.12.2013 року накладено арешт. Вказаний арешт був накладений на підставі виконавчого листа №2-2324-11 виданого 12.03.2012 на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №2-2324-11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Український бізнес банк» в сумі 122 065,85 доларів США та 2 391 283,38 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 88 333,38 доларів США та 1 644 291,66 грн. заборгованість по відсоткам - 33 732,47 доларів США та 746 991,72 грн.

12.12.2017 року первісний кредитор ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та новий кредитор ОСОБА_2 уклали договір про відступлення прав вимоги №76, за яким останній набув право вимоги за кредитним договором №263-Р від 04.10.2007 року.

Станом на 23.08.2021 року заборгованість за кредитним договором №263-Р від 04.10.2007 року відсутня, що підтверджується довідкою кредитора ОСОБА_2 від 23.08.2021 року.

Відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.08.2023 року за № 3653/8071вих, заявницю повідомлено про відсутність підстав для скасування арешту нерухомого майна ОСОБА_1 в межах ВП № 35462092.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що виконавче провадження ВП № 35462092 закінчено, кредитор будь яких претензій до ОСОБА_1 не має, проте, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт з майна боржника на теперішній час не знятий.

Збереження арешту на майно заявника обмежує його права щодо вільного розпорядження майном, а тому, його право підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна в судовому порядку.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 в частині зняття арешту з майна заявника є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо решти заявлених вимог, суд вважає необхідним зазначити, що згідно відповіді начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 5 від 07.08.2023 року вбачається, що 07.11.2014 року виконавче провадження № 35462092 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за № 2/2324/11 від 12.03.2012 року закінчене на підставі п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 50 указаного закону у відповідній редакції, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Положення ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», постулює, що у разі завершення виконавчого провадження з підстави повернення виконавчого документу стягувачу, скасування арешту не передбачено.

Крім того, чинною на час вчинення виконавчих дій редакцією закону було передбачено, що саме боржник повинен був звернутись із заявою до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

26.11.2015 року Верховною Радою було прийнято Закон "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 834-VIII, який набрав чинності 13.12.2015 року, згідно з яким викладено у новій редакції текст указаного Закону.

Саме з цього часу державний виконавець набув статусу державного реєстратора згідно з положеннями пункту 3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Лише з набранням чинності редакції Закону №159-IX від 03.10.2019 державний та приватний виконавець - набувають прав як державні реєстратори у разі як накладення так і зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Скаржниця, на обґрунтування вимог про визнання протиправною бездіяльності виконавця посилається на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду від 12.10.2021 у справі №243/10090/21.

Як вбачається з вищевказаної ухвали, посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зобов`язано зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що накладений у виконавчому провадженні за номером ВП №32155223.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу Слов`янського міськрайонного суду від 12.10.2021 у справі №243/10090/21 було виконано, арешт майна ОСОБА_1 , накладений у ВП №32155223, скасовано.

Враховуючи вищевказані обставини, приймаючи до уваги вимоги законодавства, що діяли у відповідний час виникнення та існування спірних правовідносин, суд набуває висновку про недоведеність скарги ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту майна ОСОБА_1 , що накладений у виконавчому провадженні ВП № 35462092, та відмовляє у їх задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дементьєва Леся Володимирівна, на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна,- задовольнити частково.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зняти арешт з майна ОСОБА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Донецькій області, у виконавчому провадженні № 35462092, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-2324-11 виданого 12.03.2012 р.

В задоволенні решти заявлених вимог, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Д.В. Воронков