Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Краснопольської Л.П.

за участю секретаря судового засідання Гук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, зазначивши, що 20.06.2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан», в особі голови Стрельченко В.І. було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Новоархангельському відділі КРФ ЦДЗК 08 серпня 2006 року за №51. Термін дії договору оренди землі 25 років. 18 січня 2023 р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено договір дарування земельної ділянки, загальною площею 5,3597 га, із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградсвької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2054. Після укладення договору дарування земельної ділянки, ставши її повноцінним власником, позивач звернулася до ПСП «Лан» з проханням розірвати вищезазначений договір, відповідно до п. 40 Договору оренди. Відповідно до п. 40 зазначеного договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов договору або розірвання договору. Чинним законодавством передбачена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, якщо це передбачено умовами такого договору. Відповідно до п.39 Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2006 р., розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку, є причини визначені ЗУ «Про оренду землі».

Просила розірвати договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,3597 га, із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2054, укладений 20 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан», який зареєстрований в Новоархангельському відділі КРФ ЦДЗК 08 серпня 2006 року за №51, та стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги уточнила в частині дати укладення договору, підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ПСП «Лан» в судове засідання не з`явилась, просила суд відкласти дане судове засідання до набрання чинності ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2023 р., на яку відповідачем 07.07.2023 р. було подано апеляційну скаргу.

Що стосується вказаного клопотання, суд вважає повторне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи безпідставним, необґрунтованим та таким, що свідчить про намаганням відповідача затягнути судовий розгляд цивільної справи з надуманих підстав. За наявності належного повідомлення відповідача про судовий розгляд та визнання судом причин неявки представника відповідача в судове засідання неповажними, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд прийшов до висновку, що підстави для відкладання розгляду справи відсутні.

Нормою п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України констатовано, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що дії представників відповідача при розгляді справи свідчать про відсутність у них зацікавленості у розгляді справи в строки, встановленні ЦПК України, суд вважає за правомірне скористатись своїм правом про залишення такого клопотання без розгляду. При цьому, суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності учасників за наявними доказами в сукупності з іншими матеріалами справи.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо договірних зобов`язань, які регулюються Законом України "Про оренду землі", ЗК України та ЦК України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України "Про оренду землі".

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, також іноземним державам. Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Свобода договору включає право сторін змінювати, розривати, продовжувати чинність укладеного ними договору.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання передбачено ст. 32 Закону України "Про оренду землі".Згідно ч. 4 ст. 32 вказаного Закону перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В судовому засіданні встановлено, що 18 січня 2023 року між ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 було укладено договір дарування земельної ділянки, загальною площею 5,3597 га, із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2054, що підтверджується відповідною копією Договору дарування від 18.01.2023 р., зареєстрованого в реєстрі за №18 (а.с. 12-13).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №320532778 від 18.01.2023 р., земельна ділянка, загальною площею 5,3597 га, кадастровий номер :02:000:2054, на підставі Договору дарування від 18.01.2023 р., зареєстрованого в реєстрі за №18, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 14).

20.06.2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан», в особі голови Стрельченко В.І. було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Новоархангельському відділі КРФ ЦДЗК 08 серпня 2006 року за №51. Відповідно до п. 8 Договір оренди укладено строком на 25 років; дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадковго знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п. 38 Договору); п. 40 Договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією відповідного Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2006 р. (а.с. 9-11).

04 квітня 2023 року представник позивача звернулась до відповідача ПСП «Лан» із Листом, яким повідомила його про те, що на підставі Договору дарування від 18.01.2023 р., зареєстрованого в реєстрі за №18, відбувся перехід права власності на земельну ділянку загальною площею 5,3597 га, із земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2054, в зв`язку з чим, у відповідності до п. 40 Договору просила розірвати Договір оренди від 20.06.2006 р. та утриматися від вчиненя будь-яких дій, які б перешкодили позивачу використовувати належну їй, як власниці земельну ділянку, долучивши до листа-повідомлення: - копію паспорта; - копію реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; - копію договору дарування. (а.с. 19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула права власності на земельну ділянку, що перебуває в користуванні іншої особи, з моменту преходу права власності на земельну ділянку переходять права і обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Згідно з ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів.

Разом з тим представником відповідача наданий відзив на позов, в якому вимоги позивача незаконними, не обґрунтованими та такими, що порушують права відповідача, обґрунтувавши свою позицію наступним. Зазначає, що орендареві забезпечується захист його права власності на земельну ділянку. Згідно п. 8 Договору оренди, строк його дії 25 років, тобто до 08.08.2031 р.; п. 40 визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Проте на думку відповідача, відповідне положення договору закріплює відкладальну, а не скасувальну (резолютивну) умову у сенсі ст. 212 ЦК України, а сам факт зміни власника предмета оренди є правозмінюючим, а не правоприпиняючим юридичним фактом. Зміна власника орендованої земельної ділянки не свідчить про те, що цим порушуються, не визнається чи оспорюється суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця, як сторони договору оренди. Вважає дії позивачки щодо дострокового припинення строку дії Договору оренди, у зв`язку зі зміною орендодавця, на підставі свідоцтва про право на спадщину є незаконними, недобросовісними та такими, які порушують права відповідача, як законного користувача земельної ділянки. Відповідач повністю заперечує проти розірвання Договору, у зв`язку зі зміною власника земельної ділянки, оскільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку для орендаря цієї земельної ділянки не є безумовним правоприпиняючим юридичним фактом, а вказує на відповідну зміну обставин у договірних правовідносинах, у зв`язку з таким переходом порівняно з тими обставинами, за яких укладався Договір оренди. Просив відмовити позивачці у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 35-39).

Судом досліджено копію договору оренди, згідно п. 40 якого між сторонами погоджено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов договору або розірвання договору. Вказаний пункт договору є чинним та в установленому законом порядку недійсним не визнавався.

Таким чином, сторони договору, скориставшись принципом свободи договору, за згодою між собою передбачили у п. 40 договору оренди землі від 20 червня 2006 року, умову про те, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору. Оскільки припинення договору шляхом його розірвання передбачено в самому договорі, зазначене відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного сторонами договору, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При укладенні договору оренди з відповідачем досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі, й підстав розірвання при зміні власника земельної ділянки. Відмова у розірванні спірного правочину суперечитиме його умовам.

Стосовно компенсації позивачу судових витрат та витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків:

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях суду зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Суд зазначає, що розгляд цивільних справ проводиться в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається із Договору б/н/2023 про надання правової Допомоги від 04.04.2023 р. робота адвоката складає 10000 грн.(а.с. 21-23), до Договору долучено заявку на надання юридичної допомоги №1 від 04.04.2023 р.(а.с. 24), Акт про прийняття передачу наданих послуг від 10.04.2023 р. (а.с. 25).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу, дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що позов є доведеним та обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений нею при подачі позову судовий збір, а також понесені нею витрати за надання правової допомоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 6, 15, 628, 629, 651 ЦК України, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,3597 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:2054, укладений 20 червня 2006 року між ОСОБА_2 та ПСП «Лан», який зареєстрований в Новоархангельському відділі КРФ ЦДЗК 08 серпня 2006 року за №51.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію даного рішення надіслати учасникам справи.

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт Новоархангельськ Кіровоградської області, паспорт громадянки України серії НОМЕР_1 , виданого Новоархангельським РВ УМВС України в Кіровоградській області 24.11.2005 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», місце знаходження: вул. Слави, 140, смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, .

Суддя: