Справа №591/7799/23
Провадження № 2-о/591/162/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сумська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без укладення шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника адвокат Луніка Т.Я., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, просить встановити факт, проживання однією сім`єю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як чоловіка та дружини без укладення шлюбу з 03.03.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Зі змісту заяви вбачається, що вона подана з метою подальшого звернення до правоохоронних органів, підрозділів Міністерства Оборони України, координаційного штабу з поводження з військовополоненими у зв`язку зі зникненням 08 квітня 2023 року солдата ОСОБА_3 , 1981 року народження, під час виконання бойового завдання в районі н.п. Васюківка Донецької області. Саме відносно цієї особи подано заяву про встановлення факту проживання з ним заявниці однією сім?єю.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

У випадку якщо справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, ніж подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, то суд відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі, якщо провадження у справі було відкрито. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19).

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України, координаційний штаб з поводження з полоненими та правоохоронні органи, є спеціально уповноваженими суб`єктами, до яких має на меті звертатися ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який зник без вісті під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а також не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Суд роз`яснює, що ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана справа не підлягає розгляду у порядку окремого провадження цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 260, 261, 447, 448, ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сумська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без укладення шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя О.О.Ніколаєнко