Справа №463/6691/21
Провадження №4-с/463/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Личаківський районний суд м. Львовау складі: головуючого судді Нора Н.В.

при секретарі Заверусі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій та бездіяльності неправомірними, визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою. Просить визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в частині неповідомлення боржника - ОСОБА_1 , про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження № 40409245 та ВП №44272087); визнати протиправною постанову державного виконавця ВПВР УЗГІВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) від 28 квітня 2021 року у виконавчому провадження № 40409245 про повернення стягувачу виконавчого документа (виконавчий лист № 2/1312/487/2012, виданий 26.04.2013 року Личаківським районним судом м. Львова); визнати протиправною постанову державного виконавця ВПВР УЗГІВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) від 28.04.2021 року у виконавчому провадження № 44272087 про повернення стягувачу виконавчого документа (виконавчий лист № 2/463/472/2014, виданий 28.07.2014 року Личаківським районним судом м. Львова); визнати неправомірними дії державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) від 28.04.2021 року у виконавчому провадження № 40409245 в частині передчасного винесення постанови від 28.04.2021 року про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 735985,38 дол.США та 1080017,96 грн.; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) привести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 40409245 та №44272087 у відповідності до вимог діючого законодавства України.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться виконавче провадження № 40409245 та №44272087 про примусове виконання виконавчого листа № 2/1312/487/2012, виданого 26.04.2013 року Личаківським районним судом м. Львова, та, відповідно, про примусове виконання виконавчого листа № 2/463/472/2014, виданого 28.07.2014 року Личаківським районним судом м. Львова. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 13.04.2021 року звернувся до ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) із заявою № 0000608/21-80 про повернення стягувачу виконавчого документу (виконавчого листа № 2/1312/487/2012, виданого 26.04.2013 року Личаківським районним судом м. Львова) без виконання (виконавче провадження № 40409245). Також, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 13.04.2021 року звернувся до ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) із заявою № 0000608/21-81 про повернення стягувачу виконавчого документу (виконавчого листа № 2/463/472/2014, виданого 28.07.2014 року Личаківським районним судом м. Львова) без виконання (виконавче провадження №44272087).

28 квітня 2021 року постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) Семена І.Р. у виконавчому провадженні № 40409245 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі заяви останнього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому зазначено, що виконавчий збір не стягнено, відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору підлягає виконанню в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

28 квітня 2021 року постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) Семена І.Р. у виконавчому провадженні № 40409245 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 735985,38 дол.США та 1080017,96 грн.

28 квітня 2021 року постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) Семена І.Р. у виконавчому провадженні № №44272087 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу, виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі заяви останнього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому зазначено, що виконавчий збір не стягнено, відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору підлягає виконанню в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Вважає дії державного виконавця щодо завершення виконавчого провадження № 40409245 та №44272087 - неправомірними, а прийняті ним постанови від 28 квітня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу - протиправними, оскільки, вони не відповідають вимогам 21 розділу III Інструкції, яка встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-УІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону, що свідчить про протиправність постанови державного виконавця.

Крім того, вважає дії державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 40409245 неправомірними, а прийняту ним постанову від 28.04.2021 року у виконавчому провадженні № 40409245 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 735985,38 дол.США та 1080017,96 грн. передчасною та протиправною, яка підлягає скасуванню, оскільки на дату винесення спірної постанови у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові.

Звертає увагу на те, що матеріали виконавчого провадження ВП №40409245 та ВП №44272087 не містять постанови державного виконавця з посиланням на результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору, передбачені пунктом 21 розділу III Інструкції та частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про протиправність постанови державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області Західного МУ МЮ (м. Львів) у виконавчому провадженні ВП №40409245 та №44272087 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зазначає, що не отримувала копії оскаржуваних постанов, а про існування такої довідалася з матеріалів виконавчого провадження, розміщеного а АСВП.

При розгляді скарги просить врахувати правову позицію висловлену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 2540/3203/18.

11 червня 2021 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшов відзив на скаргу державного виконавця Семена І.Р., відповідно до якого в задоволенні скарги просить відмовити з таких підстав.

У відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження ВП №40409245 та №44272087, з виконання виконавчих листів № 2/463/487/2014, виданого 26.04.2013 року Личаківським районним судом м. Львова, та № 2/1312/472/2014, виданого 28.07.2014 року Личаківським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитними договорами № 60407С32 від 27 червня 2007 року, № 60407С75 від 22 жовтня 2007 року та № 60407С76 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 209 112,7 доларів США та 2 548 224,85 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3441 гривень.

30.10.2013 року державним виконавцем, керуючись ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №40409245.

22.02.2016 року державним виконавцем, керуючись ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44272087

28 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів ВП №40409245 та ВП №44272087 стягувачу, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14, 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору винесена 28.04.2021 року та боржником не оскаржувалась.

Вважає, що до спірних правовідносин не слід застосовувати правовому позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 2540/3203/18, оскільки така стосується ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в іншій редакції.

У судове засіданні стягувач, боржник, представник Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не з`явилися.Про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Від представника Відділу примусового виконання рішень надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Державний виконавець Семен І.В. відносно задоволення скарги заперечив з підстав викладених у відзиві, просив в задоволені скарги відмовити.

За таких обставин, у відповідності до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності учасників виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали скарги, перевіривши зібрані у справі докази, суд дійшов до такого висновку.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало 22 лютого 2016 року (час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження № ВП №44272087 з виконання виконавчого листа № 2/463/472/14 виданого 28 липня 2014 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитними договорами № 60407С32 від 27 червня 2007 року, № 60407С75 від 22 жовтня 2007 року та № 60407С76 від 22 жовтня 2007 року в розмірі 209 112,7 доларів США та 2 548 224,85 гривень, а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 3441 гривень.

28 квітня 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП №40409245 стягувачу на підставі пункту один частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням заяви стягувача № 0000608/21-80 від 13 квітня 2021 року про повернення виконавчого документа без виконання.

28 квітня 2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Семеном І.Р. винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП №44272087 стягувачу на підставі пункту один частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням заяви стягувача № 0000608/21-81 від 13 квітня 2021 року про повернення виконавчого документа без виконання.

Частина третя статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1,3,4,6частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбаченихпунктами 1,2,4,6,9(крім випадку, передбаченогочастиною дев`ятоюстатті 27 цього Закону),11,14і15частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору винесена 28 квітня 2021 року, що підтверджується матеріалами справи. Посилання в оскаржуваній постанові на необхідність стягнення виконавчого збору в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», не впливає на законність винесеної постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки існує окремий процесуальний документ щодо стягнення виконавчого збору.

Відтак, судом встановлено, що оскаржувані постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 28.04.2021 року винесені на підставі заяв стягувача, в таких зазначено на підставі якої норми Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову, вирішено питання арешту майна боржника, зокрема припинено чинність арешту та скасовано інші заходи примусового виконання, роз`яснено право повторного пред`явлення для виконання виконавчого листа, роз`яснено порядок оскарження. Разом з тим, слід зауважити, що відсутні підстави для вирішення питання про повернення авансового внеску, так як виконавче провадження відкрито ще в 2013 році, і на той момент у стягувача не було обов`язку долучати до заяви про примусове виконання рішення квитанцію про сплату авансового внеску. Крім того, відсутні будь-які відомості про сплату авансового внеску.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Питання стягнення виконавчого збору зі скаржника розглядається в окремому порядку, про що зазначено державним виконавцем, та свідчить про це постановах про стягнення виконавчого збору від 28.04.2021 року, на які посилається державний виконавець, а тому при винесені оскаржуваних постанов, що є предметом судового контролю за виконанням судового рішення, не потребувало додаткового вирішення питання про стягнення виконавчого збору. Оскільки питання стягнення виконавчого збору не вирішувалось оскаржуваною постановою, а тому відсутні підстави для надання оцінки доводам боржника і державного виконавця щодо правомірності оскаржуваної постанови в цій частині, а також відсутні підстави для визнання дій державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору неправомірними.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки під час розгляду такої не встановлено порушень при винесенні оскаржуваної постанови.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами в заявах по суті справи доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Керуючисьст.ст. 124, 260, 261, 354, 355, 450, 451 ЦПК України,ст.ст.12,18Закону України«Про виконавчепровадження», суд,-

постановив:

в задоволені скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання дій та бездіяльності неправомірними, визнання постанови протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Скаржник (боржник): ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Заінтересовані особи: стягувач Публічне акціонерне товариство Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», місце знаходження: м. Київ, вул. Антоновича, 127, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00032112;

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), місце знаходження: м. Львів, пл.. Шашкевича, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43317547.

Суддя Н.В. Нор