Справа № 950/2731/21
Провадження № 2-др/950/8/23
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2023 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Косолапа В.М.,
за участі секретаря судового засідання Лєсної Н.В.,
представника ТОВ «ЗАУЕР» адвоката Васильця С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин питання про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАУЕР», виконавчого комітету Лебединської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Перекрестової Олени Володимирівни, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Ткачової Марії Василівни про визнання договору недійсним, припинення речового права, визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації прав, зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2023 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАУЕР», виконавчого комітету Лебединської міської ради, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Перекрестової Олени Володимирівни, державного реєстратора виконавчого комітету Лебединської міської ради Ткачової Марії Василівни про визнання договору недійсним, припинення речового права, визнання дій незаконними, скасування державної реєстрації прав, зобов`язання вчинити дії.

06.09.2023 представник позивача звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просила вирішити питання розподілу судових витрат шляхом стягнення зі сторони відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1816,00 грн., сплачений на виконання ухвали суду від 22.12.2021; судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 496,20 грн.; 12000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 60,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою від 07.09.2023 вищевказана заява призначена до розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, просила заяву розглянути без її участі та участі ОСОБА_1 , доводи такої заяви підтримала у повному обсязі.

Представник ТОВ «ЗАУЕР» подав заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у яких вказав, що витрати в сумі 12000,00 грн. не підлягають стягненню з відповідача оскільки у заяві про уточнення позовної заяви від 09.01.2023 позивачем заявлено сім вимог, а задоволено судом три. Крім того, адвокат Нежевело В.В. здійснювала представництво інтересів позивача в суді першої інстанції на підставі ордера від 14.12.2021, який містить посилання виключно на договір від 16.03.2021. Іншого ордера на правничу допомогу, в тому числі по договору від 19.01.2023 матеріали справи не містять. Щодо витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги на ухвалу суду, зазначив, що позивач та її представник мали звернутись саме до Сумського апеляційного суду з метою вирішення питання про відшкодування судових витрат, однак цього не зробили. Вказав на те, що сумнівним є факт складання договору на правничу допомогу саме 16.03.2021, оскільки як свідчить зміст такого договору, правнича допомога надається у справі де відповідачем, в тому числі є державний реєстратор ОСОБА_2 . При цьому відомості про зміну прізвища з Глушак на Ткачову представнику відповідача стали відомі у липні 2022 року. В акті приймання-передачі (звіт) виконання робіт за договором про правничу допомогу міститься перелік видів правничої допомоги, які не можуть бути стягнуті: «підготовка, формування та оформлення заяви щодо виконання ухвали суду від 22.12.2021 про залишення позовної заяви без руху», що є усуненням допущених представником позивача недоліків при оформленні позовної заяви; «підготовка, формування та оформлення заяви щодо виконання ухвали суду від 17.01.2022 про залишення позовної заяви без руху», що також є усуненням допущених представником позивача недоліків; «формування заяви про відвід судді» - оскільки клопотання були необґрунтованими, підстави для відводу надуманими, а в їх задоволенні було відмовлено; «формування клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції» - чинне законодавство дозволяє подати одне таке клопотання про участь в усіх судових засіданнях; «формування адвокатського запиту по обставинам судової справи до Охтирської ОДПІ» - запит містить питання щодо порядку оподаткування доходів фізичних осіб, відповіді на які містяться у Податковому кодексі; «підготовка, формування та оформлення клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи» - клопотання подано з порушенням строків, в його задоволенні було відмовлено; «правовий супровід з надання правничої допомоги та процесуального представництва при розгляді цивільної справи» - такі послуги є дублюванням інших позицій акту.

У судовому засіданні представник ТОВ «ЗАУЕР» свої заперечення підтримав з підстав викладених у письмовій заяві. Також додав, що 60,00 грн. на відшкодування витрат щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав, не підлягають стягненню, оскільки не відносяться до судових витрат. Представник виконавчого комітету та державні реєстратори у судове засідання не з`явились, справу просили розглядати без їх участі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, 29.08.2023 судом ухвалено рішення яким частково задоволено вимоги позивача, визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 28.12.2018 № 5, укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАУЕР».

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), зареєстрованого за ТОВ «ЗАУЕР» на підставі договору від 28.12.2018 № 5 на земельні ділянки: площею 2.8994 га кадастровий номер :03:005:0091; та площею 0.4225 га, кадастровий номер :04:001:009, зобов`язано ТОВ «ЗАУЕР» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки площею 2.8994 га кадастровий номер :03:005:0091, та площею 0.4225 га, кадастровий номер :04:001:0091, розташовані на території Лебединської міської ради Сумської області. В задоволенні інших вимог відмовлено. Також стягнуто з ТОВ «ЗАУЕР» на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судового збору (т. 3 а.с. 164-170).

Звернувшись до суду із заявою від 04.09.2023, представник позивача просить здійснити розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, про які також було зазначено у позовній заяві та інших заявах з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Нежевело В.В. надала: копію ордеру Серії ВМ 1021317, виданого 14.12.2021 (т. 1 а.с. 162); копію ордеру Серії ВМ 1025022, виданого 21.02.2022 (на представництво інтересів ОСОБА_1 в апеляційному суді) (т. 1 а.с. 77); копію квитанції на суму 30,00 грн. про отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (т. 1 а.с. 143, 146); копію договору про правничу допомогу від 16.03.2021, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Нежевело В.В. (т. 3 а.с. 184); копію договору про правничу допомогу від 18.02.2022, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Нежевело В.В. (правнича допомога при оскарженні ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 07.02.2022) (т. 3 а.с. 186); копію договору про правничу допомогу (додаткового) від 19.01.2023 (т. 3 а.с. 188); копію розрахункової квитанції Серії НВВ № 16-03/2021 на суму 6000,00 грн. (т. 3 а.с. 185); копію розрахункової квитанції Серії НВВ № 18-02/2022 на суму 2000,00 грн. (т. 3 а.с. 187); копію розрахункової квитанції Серії НВВ № 19-01/2023 на суму 4000,00 грн. (т. 3 а.с. 185); копію акту приймання-передачі (звіту) виконаних робіт за договором про правничу допомогу від 02.09.2023 (т. 3 а.с. 190-193).

Зокрема, як свідчить акт виконаних робіт, в суму наданої правничої допомоги включено, в тому числі: формування заяв про відвід судді; формування клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; формування заяв про відкладення судового засідання; формування адвокатського запиту до Охтирської ОДПІ; формування заяви про заміну неналежного відповідача; подання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи; підготовка та оформлення заяви про уточнення позовних вимог від 19.01.2023; формування заяви про наявність технічних проблем в функціонуванні підсистеми ЕС; узгодження, підготовка, формування, оформлення та складання акту приймання-передачі (звіт) виконаних робіт.

Дослідивши надані на підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розміру докази, суд доходить наступного висновку.

Так, при зверненні до суду позивачем сплачено 908,00 грн. судового збору (т. 1 а.с. 111) та 1816,00 грн. судового збору на виконання вимог ухвали суду від 22.12.2021 (т. 1 а.с. 194).

Судом задоволено позовні вимоги, пов`язані з визнанням недійсним спірного договору та пов`язані з ними похідні позовні вимоги (одна позовна вимога). При цьому ухвалюючи рішення, суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лебединської міської ради з огляду на безпідставність вимог в цій частині. Також судом відмовлено в задоволенні позовних вимог до державних реєстраторів, у зв`язку з неефективністю способу захисту прав позивача в цій частині (дві окремі позовні вимоги).

За таких обставин, при ухваленні рішення та на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог на користь ОСОБА_1 було стягнуто 908,00 грн. судового збору (частина задоволених вимог, 33 %). Тобто судовий збір в розмірі 1816,00 грн. не підлягає стягненню на користь позивача.

В ході розгляду даної справи, представництво позивача здійснювалось відповідно до договорів про правничу допомогу від 16.03.2021 на суму 4000,00 грн. та від 19.01.2023 про правничу допомогу (додаткового) на суму 6000,00 грн., які представник просить стягнути з відповідачів.

Як уже зазначено судом, відповідно до п. 1-4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У додатковій постанові від 08.09.2021 у справі № 206/6537/19 Верховний Суд вказав, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Так, представник ТОВ «ЗАУЕР» заперечував щодо видів правничої допомоги, включених до акту виконаних робіт.

Суд погоджується із такими доводами, оскільки такі види правничої допомоги, які зазначені окремо, як то: формування заяв про відвід судді; формування клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; формування заяв про відкладення судового засідання; формування адвокатського запиту до Охтирської ОДПІ; формування заяви про заміну неналежного відповідача; подання заяви про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи; підготовка та оформлення заяви про уточнення позовних вимог від 19.01.2023; формування заяви про наявність технічних проблем в функціонуванні підсистеми ЕС; узгодження, підготовка, формування, оформлення та складання акту приймання-передачі (звіт) виконаних робіт, вже включені до обсягу правничої допомоги, зазначеного в п. 9 договору від 16.03.2021.

Таким чином зазначені види правничої допомоги не відповідають критерію їх необхідності.

За таких обставин, на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з ТОВ «ЗАУЕР» витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Доводи представника ТОВ «ЗАУЕР» щодо відсутності ордера на представництво ОСОБА_1 по договору від 19.01.2023 суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься ордер, який посвідчує повноваження представника на надання правничої допомоги.

Крім того, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 07.02.2022, позивачем сплачено 496,20 грн. судового збору. Згідно з копію ордеру Серії ВМ 1025022, виданого 21.02.2022, адвокат Нежевело В.В. здійснювала представництво ОСОБА_1 в Сумському апеляційному суді. Також надано копію договору від 18.02.2022 та розрахункової квитанції, відповідно до яких позивач сплатила 2000,00 грн. за такі послуги.

Як свідчить постанова Сумського апеляційного суду від 26.05.2022, питання судових витрат у ній не вирішувалось (т. 1 а.с. 86-89). За таких обставин суд вважає за необхідне, керуючись положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, здійснити розподіл судових витрат при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду від 07.02.2022 та стягнути на користь ОСОБА_1 163,75 грн. судового збору та 660,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Зауваження представника ТОВ «ЗАУЕР» стосовно того, що позивач та її представник мали звернутись до апеляційного суду з питання розподілу судових витрат, суд вважає необґрунтованими, оскільки Сумським апеляційним судом було переглянуто ухвалу суду про повернення позовної заяви та за наслідками такого перегляду справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду. Таким чином, апеляційний суд здійснював перегляд процесуальної ухвали, а не судового рішення за наслідками розгляду справи, що не позбавляє суд можливості вирішити питання таких судових витрат за наслідками розгляду справи по суті.

Крім того, твердження представника відповідача про безпідставність пред`явлення до стягнення витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на суму 60,00 грн. суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Так, до позовної заяви було додано інформацію із реєстру речових прав від 26.10.2021 (т. 1 а.с. 141, 144) щодо спірних земельних ділянок, отриману адвокатом Нежевело В.В. Також до позовної заяви додано дві квитанції від 26.10.2021 у призначенні платежу яких указано: отримання відомостей з державного реєстру речових прав.

Таким чином, вказані витрати відносяться до судових витрат, оскільки здійснені з метою надання витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безпосередньо пов`язано з розглядом даної цивільної справи та підлягають стягненню на користь позивача.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне вирішити питання розподілу судових витрат шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «ЗАУЕР» 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 60,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 263-265, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Нежевело Валентини Вікторівни, про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАУЕР» (42200, Сумська область, м. Лебедин, пров. Луговий, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 60,00 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАУЕР» (42200, Сумська область, м. Лебедин, пров. Луговий, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 163,75 грн. та 660,00 грн. витрат на правничу допомогу (представництво інтересів ОСОБА_1 при розгляді Сумським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду від 07.02.2022).

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.09.2023.

Суддя Вадим КОСОЛАП