Справа № 130/2553/19
Провадження № 22-ц/801/1770/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Собцевої А.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Порощука П.П., повний текст якої складено 28 квітня 2023 року

у справі №130/2553/19

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, ухваленого Жмеринським міськрайонний судом Вінницької області 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» - Шаргородські електромережі СО «Жмеринська дільниця», ТОВ «Енера Вінниця» про порушення Закону України «Про захист прав споживачів», -

встановив:

Короткий зміст вимог заяви

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, ухваленого Жмеринським міськрайонний судом Вінницької області 14 грудня 2020 року у справі за його позовом до АТ «Вінницяобленерго» - Шаргородські електромережі СО «Жмеринська дільниця», ТОВ «Енера Вінниця» про порушення Закону України «Про захист прав споживачів», посилаючись на те, що письмовий договір про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 є тією нововиявленою обставиною, на підставі якої зазначене судове рішення підлягає скасуванню.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 20 липня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд помилково зазначив про існування договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 на момент апеляційного перегляду справи, оскільки судом апеляційної інстанції в постанові вказано про те, що «письмового договору не існує».

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Енера Вінниця», поданому директором О. Близнюком, товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 01 вересня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Пояснив, що він і раніше стверджував про існування відповідного договору на постачання електричної енергії, в якому підставою для виникнення зобов`язань за ним є заява-приєднання, а не фактичне постачання електроенергії, як про те зазначив суд в рішенні, яке він просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Інші учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником мотиви не відповідають ознакам та критеріям нововиявлених в розумінні статті 423 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржуване ОСОБА_1 судове рішення відповідає вказаним вимогам .

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 вказаної норми закону визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом 21.10.2020 року у справі № 726/938/18 вказано, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо, та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Отже, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним. Такими підставами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18 (провадження № 61-14879св19).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 4-6 постанови "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 N 4, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» - Шаргородські електромережі Структурна одиниця «Жмеринська дільниця» та до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, в ході розгляду зазначеної цивільної справи, судом першої інстанції було встановлено, що 20.03.2001 між ОСОБА_1 , АТ «Віннцяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» виникли договірні зобов`язання, які регулюються цивільним законодавством України, Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018.

АТ «Вінницяобленерго» з 01.01.2019 надавало ОСОБА_1 послуги з розподілу електричної енергії, а ТОВ «Енера Вінниця» з 01.01.2019 постачало ОСОБА_1 електричну енергію, на умовах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

При цьому ОСОБА_1 надсилалися пропозиції від АТ «Вінницяобленерго» щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Разом з тим, ОСОБА_1 користувався до моменту звернення з цим позовом до суду та продовжує користуватися до даного часу послугами АТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» з розподілу та постачання електричної енергії.

Попри те, що ОСОБА_1 до даного часу не уклав договорів про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, фактично він, як споживач, приєднався до умов договору постачання універсальних послуг шляхом вчинення дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема фактично споживаючи електричну енергію та частково сплативши 04.03.2019, 01.04.2019. 03.06.2019, 04.07.2019, 14.08.2019, 18.10.2019, 15.11.2019 рахунки за надані йому відповідні послуги.

Станом на 01.04.2020 у ОСОБА_1 перед ТОВ «Енера Вінниця» рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 29 648,64 грн. Доказів припинення 09.10.2019 ОСОБА_1 електропостачання та відсутності у нього електрообладнання, згідно акта від 01.12.2010, в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим його посилання на порушення його прав, охоронюваних Законом України «Про захист прав споживачів» не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позовних вимог в частині визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідачів при невиконанні ними Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018; про визнання відсутності укладеного нового договору між сторонами, відсутності споживання електроенергії споживачем, відсутності сплати рахунків за спожиту електроенергію; про визнання, що згідно ч.6 постанови НКРЕКП відношення між сторонами регулюються як до підписання нового договору та і після підписання нового договору старим договором на користування електроенергії від 20.03.2001 за № 20360553; про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо перерахування споживачу заборгованості електроенергії з жовтня 2019 року; про стягнення з відповідачів суми недовідпущеної електроенергії споживачу згідно квитанцій відповідачів про заборгованість з жовтня 2019 року; про зобов`язання відповідачів встановити електрообладнання споживачу згідно акта від 01.12.2010 року.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказував, що нововиявленими обставинами у даній справі є наявність договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019, однак колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що вказані обставини не можуть вважатись нововиявленими обставинами.

Так, оглядом матеріалів справи встановлено, що не погодившись із рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, до якої додав оригінал договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 (а.с. 2-8 т. 2).

В апеляційній скарзі на зазначене рішення суду ОСОБА_1 , зокрема, зазначав про недоречність твердження суду першої інстанції з приводу виникнення 20.03.2001 між сторонами договірних зобов`язань, адже в цьому році таких відповідачів не існувало.

Така заява ОСОБА_1 визнана апеляційним судом такою, що частково заслуговує на увагу, оскільки дійсно у рішенні суду при узагальнені встановлених судом першої інстанції обставин зазначено, що 20.03.2001 між ОСОБА_1 , АТ «Вінницяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» виникли договірні зобов`язання.

Однак на думку апеляційного суду таке твердження суду є лише помилкою, адже суд у тексті цього рішення (до узагальнення обставин) описує договір, укладений в письмовій формі між ОСОБА_1 та ВАТ «АК Вінницяобленерго» в особі директора Жмеринських ЕМ, що не заперечувалося ОСОБА_1 . Письмового договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Енера Вінниця» не існує, але при цьому така помилка суду не впливає на суть прийнятого судового рішення.

Відтак зазначений доказ був прийнятий апеляційним судом і відповідним чином оцінений.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року апеляційну скаргу залишено без змін.

Будь-яких нових доказів, які б слугували підставою для перегляду рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 не надано.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог статті 423 ЦПК України та не є підставою для перегляду судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2020 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 13.09.2023 року.

Головуючий: І.М. Стадник
Судді: Ю.Б. Войтко
І.В. Міхасішин