Справа №: 272/427/23
Провадження № 2/272/213/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2023 року
Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді Чуб І.А.,
секретаря судових засідань - Хитоніній М.С.,
розглянувши у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Вальчука Олега Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння,-
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, у відсутність позивача та третьої особи, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 та приватний нотаріус Вальчук О.М. в судове засідання повторно не з`явилися, заяв та клопотань не подавали. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не подавали. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого 21.02.2007 року приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М., реєстровий в реєстрі за № 383, ОСОБА_1 придбав житловий будинок із господарськими будівлями на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с.7, 10).
На підставі вищевказаної постанови та акту складених 15.09.2020 державним виконавцем про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу приватний нотаріус Бердичівського РНО Вальчук Олег Миколайович 27.04.2021 зареєстрував право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 30.04.2023 (а.с.11, 46-52).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 року було визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця

Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Головного

територіального управління юстиції у Житомирській області Васильківської Ольги

Василівни про відкриття виконавчого провадження №56460096 від 23.05.2018, якою

постановлено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 19599,42 грн. та визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця

Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Головного

територіального управління юстиції у Житомирській області Товкача Руслана

Володимировича від 10.05.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі

19599,41 грн. (а.с.12-14).

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 01.03.2023 року було визнано протиправною та скасовано постанову Головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) Товкача Руслана Володимировича від 15.09.2020 року про передачу майна боржника стягувану в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню № 56460096 та визнано протиправним та скасовано акт Головного державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницького) Товкача Руслана Володимировича від 15.09.2020 року про передачу майна боржника стягувану в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню № 56460096 (а.с.37-39).

Отже, наведеного вище, судом встановлено, що рішення, яке було підставою для реєстрації права власності на спірний житловий будинок за відповідачем ОСОБА_2 скасовано судом.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції, чинній із 16 січня 2020 року, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, яка діяла на час прийняття рішення про реєстрацію права власності, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом вказаної норми наразі виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як відновити становище, яке існувало до порушення, можливо шляхом скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Позовна вимога про скасування записів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з врахуванням наведеного задоволеню не підлягає, оскільки у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав.

Щодо позовної вимоги про витребуваня з чужого незаконного володіння житлового будинку, суд зазначає слідуюче.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України.

Позивач обґрунтовує свій позов посиланням на ст. ст. 387, 388 ЦК України, згідно яких, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 126/2200/20 зазначено, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може виступати належним відповідачем у такому спорі, він лише зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений (постанова Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 336/4662/19), тому вимоги до приватного нотаріуса Вальчука О.М. не пілягають задоволенню.

З врахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп.. Судовий збір за позовну вимогу взадовлення якої відмовлено в сумі 1073 грн. 60 коп. слід віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57884207 від 27.04.2021, прийняте приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Вальчуком Олегом Миколайовичем, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за яким внесено записи про право власності № 41716209 від 27.04.2021.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 2147 грн. 20 коп..

Судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. віднести за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: приватний нотаріус Бердичівського районного нотаріального округу Вальчук Олег Миколайович, який здійснює свою діяльність за адресою: м.Андрушівка, вул. Київська, 2, Бердичівського району, Житомирської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 05.10.2023 року.

Суддя:І. А. Чуб