Справа № 489/3858/23
Провадження № 2/489/1655/23
11 вересня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,
без участі сторін, належно повідомлених про розгляд справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна товарна біржа», приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Шульгач Роман Сергійович,
В липні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Воробйова В.Л. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Свої вимоги мотивувала тим, що 26.01.2001 між її матір`ю ОСОБА_4 та відповідачами був укладений договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «Темп-2» в м. Миколаєві. Вказаний договір був зареєстрований на ТОВ «Південна товарна біржа», всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, серед іншого, у вигляді належного їй на праві власності гаражу. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально.
Так, на теперішній час позивач намагається оформити спадщину після смерті своєї матері, проте 22.06.2023 отримала від приватного нотаріуса ММНО Шульгач Р.С. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої оскільки договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 в АГК «Темп-2» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства (не посвідчений нотаріально), тому відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно.
Посилаючись на те, що відсутність нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_1 просить визнати його дійсним у судовому порядку.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.07.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО Шульгач Р.С. копію спадкової справи № 21/2021 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
31.07.2023 на адресу суду від ПН ММНО Шульгач Р.С. надійшла запитувана копія спадкової справи.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином.
Від представника позивача адвоката Воробйова В.Л. 11.09.2023 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Їх повідомлення про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
Представник третьої особи ТОВ «Південна товарна біржа» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ПН ММНО Шульгач Р.В. в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 .
Договір купівлі-продажу підписаний покупцем ОСОБА_4 та продавцем ОСОБА_2 , яка діяла за згодою свого чоловіка ОСОБА_3 , власноручно. На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив.
Після укладання договору купівлі-продажу гаражу, а саме 14.02.2001, покупцем було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 19-а, яке на час виникнення спірних правовідносин мало повноваження реєстраційного органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 26.01.2001, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).
Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.
За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.
З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу гаражу його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Оскільки представник позивача у позові не просив відшкодувати позивачці судові витрати, а просив залишити їх за нею, відповідно з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який передбачений ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишити судові витрати за позивачем.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна товарна біржа», приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Шульгач Роман Сергійович - задовольнити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач: ОСОБА_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_2 ;
третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Шульгач Роман Сергійович, адреса: Херсонське шосе, 10/1, кв. 1.
Повний текст рішення складено 11.09.2023.
Суддя Г.А. Микульшина