ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5130/22

Провадження № 22-ц/4820/1748/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року (суддя Стефанишин С. Л.) про відмову у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

25 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 686/5130/22. В обґрунтування заяви зазначав, що рішення суду у справі не виконано. ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності дотримання державою принципу обов`язковості судових рішень. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення, тому останнє слід розглядати як невід`ємну складову судочинства та права на справедливий суд. На державу покладається обов`язок вжити заходів до виконання остаточного рішення суду. Незабезпечення обов`язковості виконання судового рішення спричиняє порушення конституційного права на судовий захист.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати. Посилається на незаконність ухвали суду. Вважає, що суд відмовив йому у доступі до правосуддя. Відсутність можливості отримати виконання рішення суду становить втручання у право на мирне володіння майном. Відмова суду у прийнятті до розгляду заяви порушує його право на судовий захист. Імперативний припис Конституції України зобов`язує суд здійснювати контроль за виконанням рішення суду.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, держави Росія в особі посольства Російської Федерації в Україні, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області, про відшкодування моральної шкоди.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2022 року в частині відмови в позові до держави Росія скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову про стягнення з держави Російська Федерація на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої збройною агресією проти України, грошові кошти в сумі 500000 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у прийняті до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не передбачено нормами ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судових рішень здійснює суд.

Згідно з пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 3 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Розділом VІІ ЦПК України встановлений судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 447 ЦПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Оскільки цивільний процесуальний закон не передбачає інституту подачі заяв про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у прийняті до розгляду заяви ОСОБА_1 .

На думку колегії суддів, повернення заяви не порушує право заявника на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «DIYA v. UKRAINE, № 19164/04, пункт 47»).

Апеляційна скарга не містять посилання на порушення норм матеріального чи процесуального права, які би були підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта