Номер провадження: 22-ц/813/6521/23
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/10845/22

Номер провадження: 22-ц/813/6521/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, за апеляційною скаргою адвоката Пошали Катерини Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Яреми Х.С. 19 травня 2023 року, про повернення позовної заяви,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі - 22 250 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 03.10.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка - ОСОБА_5 . З 2012 року дочка проживає разом із матір`ю. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси 12.12.2018 року, хочу фактично шлюбні відносини припинилися з 2012 року. Рішенням Приморського районного суду від 15.03.2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі - частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивачкою отримано виконавчий лист та засвідчена належним чином копія рішення суду, зроблено переклади усіх документів та підготовлене відповідне звернення до Міністерства юстиції України для направлення рішення суду до виконання в Ізраїль відповідно до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном, однак відповідним працівником Міністерства юстиції України було роз`яснено, що навіть при ратифікації вищезазначеної Конвенції, законодавство країн, що до неї приєднались має ряд відмінностей, та саме така відмінність полягає в тому, що законодавство та виконавча служба Ізраїлю не передбачає стягнення аліментів у процентах від доходу, а лише у твердій грошовій сумі. Зазначена обставина призводить до неможливості виконання в Ізраїлі рішення закордонного суду, в якому зазначена сума аліментів в частині від прибутку (а. с. 1 - 3).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка не усунула недоліки позовної заяви у встановлений судом строк. Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу (а. с. 61).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Пошали К.С., діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду про повернення позовної заяви є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт посилається на ст. 4 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, в якій зазначено, що судове доручення складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову. Однак Договірна Держава приймає доручення також англійською чи французькою мовою або з перекладом на одну з цих мов(а. с. 66).

Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

ОСОБА_2 не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 червня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а. с. 72).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Пошали Катерини Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року (а. с. 76).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Згідно довідки про доставку електронного листа від 21.06.2023 року вбачається, що документ в електронному вигляді «(У) Відкриття» від 21.06.2023 року було надіслано ОСОБА_1 на її електронну адресу (а. с. 78).

Згідно довідки про доставку електронного листа від 21.06.2023 року вбачається, що документ в електронному вигляді «(У) Відкриття» від 21.06.2023 року було надіслано представнику ОСОБА_1 адвокату Пошали К.С. на її електронну адресу (а. с. 78, зворот).

Повідомлення ОСОБА_3 було здійснено через офіційний сайт Одеського апеляційного суду 15.08.2023 року (а. с. 80).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.09.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду в апеляційній інстанції та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Пошали Катерини Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року не підлягає задоволенню.

Встановлені судами обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі - 22 250 грн. щомісячно, починаючи з 17.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків (а. с. 15 - 16).

09.09.2022 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 23.08.2022 року (а. с. 24 - 27).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи (а. с. 29).

13.04.2023 року до суду першої інстанції від адвоката Пошали К.С., діючої від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивачка просить стягнути аліменти у розмірі - 40 000,00 грн. (а. с. 48).

Ухвалою суду від 13.04.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків (а. с. 49 - 51).

Суд першої інстанції встановив, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, а саме - позивачкою не додано до позовної заяви належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за місцем проживання (реєстрації).

Згідно довідки про доставку електронного листа від 25.04.2023 року ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пошали К.С. отримали документ в електронному вигляді «Ухвала» від 13.04.2023 року (а. с. 53 - 54).

17.05.2023 року від адвоката Пошали К.С., діючої від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про роз`яснення ухвали суду від 13.04.2023 р. (а. с. 57 - 58).

Ухвалою суду від 19.05.2023 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали про залишення позовної заяви без руху повернуто заявнику без розгляду (а. с. 59 - 60).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а. с. 61).

Тобто, позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вказаних висновків без порушення вимог процесуального законодавства.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що відповідач є громадянином Ізраїлю та не має на території України зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи місця перебування. Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Згідно ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав.

Статтею 3 цієї Конвенції визначено, що орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Крім того, відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року, Конвенція застосовується у відносинах України з Данією, Мексикою, Люксембургом, Болгарією, Ізраїлем, Італією, Словенією, Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії, Німеччиною, Фінляндією, Австралією, Швейцарією, США, Іспанією, Швецією, Норвегією, Аргентиною, Польщею, Словаччиною та Латвією.

У такому разі саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Оскільки відповідач ОСОБА_6 є громадянином Ізраїлю, де і проживає, то позивачці слід надати два екземпляри належним чином засвідченого перекладу позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави, для вручення їх відповідачу за місцем проживання (реєстрації). Оформлення документів для їх можливого використання як за кордоном так і на території України є проставлення апостиля, запровадженого Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, до якої приєдналися більше ніж 90 країн (Австрія, Сполучене Королівство Великобританії, Данія, Італія, Іспанія, Ізраїль, Греція, Німеччина, Португалія, Південна Корея, США, Фінляндія, Франція, Швейцарія, Швеція та інші).

Гаазька Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Відповідно до статей 2, 3 зазначеної Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Згідно з положеннями вказаної Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці цієї Конвенції.

Позивачкою надано позовну заяву з додатками, перекладену на англійську мову, проте не засвідчені належною особою у встановленому порядку, мовою запитуваної сторони.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Пошали К.С., діюча від імені ОСОБА_1 , посилається на ст. 4 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, де вказано що судове доручення складається мовою запитуваного органу або супроводжується перекладом на цю мову. Однак, договірна держава приймає доручення також англійською чи французькою мовою або з перекладом на одну з цих мов.

Однак вказаний довід апеляційної скарги не може бути прийнятий до уваги, оскільки в даному випадку необхідно застосовувати Конвенцію про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, а не Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Матеріалами справи, які надійшли до апеляційного суду, не спростовується висновок суду, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, її недоліки не були усунуті у встановлений судом строк.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у встановлений судом строк вимоги ухвали про залишення позову без руху позивачем не були виконані у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права судом першої інстанції, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Пошали Катерини Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги адвоката Пошали К.С., діючої від імені ОСОБА_1 ,. відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

5. Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Пошали Катерини Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе