Справа № 572/3801/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/3801/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб - щомісячно, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , трирічного віку.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем у позовній заяві зазначено, що сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з початку 2015 року по 2021 рік.

У цих відносинах у сторін народилось троє дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки стосунки між сторонами погіршились, вони перестали проживати однією сім`єю.

Позивач зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за найменшою дитиною, а тому не має можливості працювати, сукупний дохід ОСОБА_3 складає біля 5000 грн. щомісяця.

В обґрунтування вимог ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_4 є пенсіонером по інвалідності, однак, отримує пенсію, розмір якої є підвищеним, через що має матеріальну можливість утримувати її як дружину, до досягнення дитиною трирічного віку.

Вказані обставини стали підставою для звернення із цим позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 подала письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також подав письмову заяву, якою не визнав позов у повному обсязі.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Вказані клопотання судом задоволені.

Інших клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності вимог позивача ОСОБА_3 , які не підлягають до задоволення, а визнання позову ОСОБА_4 не може бути прийнято судом, оскільки відсутні правові підстави для задоволення заявлених позивачем вимог.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання дружини у разі проживання з нею дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Свої вимог позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем, в якому народилась дитина.

На доведення заявлених вимог позивачем надані суду копії свідоцтв про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2015 року та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серії НОМЕР_2 від 20 липня 2018 року), згідно із якими батьками цих дітей є сторони по справі : ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Однак, в даному випадку позивач заявила вимогу про стягнення коштів на її утримання до досягнення трирічного віку молодшою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досліджена судом копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серії НОМЕР_3 від 19 лютого 2021 року), доводить, що батьками дитини цієї дитини є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Отже, наведений вище доказ не є доказом батьківства відповідача щодо дитини - сина ОСОБА_9 , який народився у позивача.

В даному випадку позивач звернулась із вимогою про стягнення коштів на своє утримання з відповідача, як батька дитини.

Статтею 75 СК України визначені обов`язки подружжя по утриманню.

Згідно із ч.1 ст.75 СК України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, частиною 2 цієї ж статті визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Отже, законодавцем визначено, що обов`язок матеріальної підтримки виникає виключно у подружжя.

Шлюбом, згідно із ч.1 ст.21 СК України, є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 2 статті 21 СК України встановлено, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Крім цього відповідно до ч.1 ст.84 СК України, на яку ОСОБА_3 посилається як на правову підставу заявлених до ОСОБА_4 вимог - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України).

Вказана норма при визначенні обов`язку подружжя по утриманню також містить прив`язку саме до зареєстрованого шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В даному випадку позивачем не доведено жодної обставини, на яку вона посилається в обґрунтування заявлених вимог : не доведено факт батьківства відповідача щодо народженого позивачем сина ОСОБА_9 , не доведено також, факту проживання цієї дитини із матір`ю, крім цього, сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, отже, не набули взаємних обов`язків подружжя по утриманню, визначених законодавством.

Отже, виходячи із наведеного вище, вимога ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 коштів на її утримання, є необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Оскільки суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених ОСОБА_3 вимог, судові витрати у даному випадку відносяться за рахунок держави.

На підставі наведеного, ст.ст.84, 180, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трирічного віку - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: