ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1023/23 Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/818/1578/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: страхування, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 червня 2023 року, по цивільній справі № 639/1023/23, за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-209047999, укладений ОСОБА_1 , яким забезпечено транспортний засіб «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2022 ОСОБА_1 самостійно без участі ТДВ «Страхова група «Оберіг» за допомогою сервісу «POLIS.UA» уклала електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-209047999 щодо транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , самостійно визначивши тип свого транспортного засобу як В2: легковий автомобіль. Строк дії полісу встановлено з 00 годин 00 хвилин 19.05.2022 по 18.05.2023 включно. У розділі «Особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу» за внесеною відповідачем інформацією зазначено, що даний транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

13.02.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, після настання якої позивачу надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб відноситься до типу: спеціалізований вантажний фургон. З метою розслідування страхового випадку позивач звернувся до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ з запитом про проходження ОТК вказаним транспортним засобом. Відповідно до листа сервісного центру Міністерства внутрішніх справ забезпечений транспортний засіб вантажний та підлягає проходженню ОТК періодичністю кожні два роки, та станом на 13.01.2023 протокол ОТК щодо забезпеченого транспортного засобу відсутній. Таким чином, при укладанні полісу відповідачем зазначені неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування.

Позивач зазначив, що відповідач, будучи обізнаною про необхідність проходження ОТК забезпеченим транспортним засобом та про відсутність протоколу проходження ОТК, не повідомила про це позивача, під час формування полісу внесла до нього неправдиві відомості та забезпечила свій транспортний засіб як легковий, а не як вантажний, та зазначила, що транспортний засіб не підлягає ОТК, тобто умисно ввела позивача в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 13 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, представник ТДВ «Страхова група «Оберіг» - Алексєєв В.В. звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати рішення, винести нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга мотивована тим, що у нього існують сумніви у неупередженості та незаангажованості суду під час розгляду судової справи, адже судом було допущено порушень норм процесуального законодавства для принципового долучення та дослідження відзиву на позову заяву відповідача.

Твердження суду про те, що скаржник міг перевірити вказаний факт під час укладання полісу є некоректними, оскільки позивач був позбавлений права відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснювати подібні запити до державних органів на стадії укладання полісу.

Вказує, що судом помилково не взято до уваги правові висновки, які були висловлені у постанові Верховного Суду України від 29.05.2014 року №3-11гс14 та у постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 05.11.2019 року у справі № 910/17404/18.

Зазначає, що відповідач використовував транспортний засіб без дійсного протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, тобто експлуатував транспортний засіб, який відповідно до ст.29 Закону України «Про дорожній рух» не було допущено до дорожнього руху та експлуатація якого була заборонена відповідно до ст.37 Закону України «Про дорожній рух», чим наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

Вважає, що висновок експерта ЕД-19/121-23/9853-КТ, на який є посилання у рішенні суду, є неналежним та недостовірним доказом у справі, оскільки поданий як з порушенням вимог процесуального законодавства, а сам документ складено з порушенням вимог чинного законодавства.

Звертає увагу, що відповідач на власний розсуд обрав інтернет-сервіс для укладання полісу та незважаючи на неможливість надання коректної інформації щодо транспортного засобу при укладанні полісу ввід завідомо неправдиву інформацію, таким чином ввів в оману позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Труханович Я.О. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення залишити без змін.

Вважає, що висновки суду є законним та обґрунтованими, а доводи скарги їх не спростовують. Наполягає на тому, що страховик не був позбавлений права перевірити інформацію, внесену страхувальником ОСОБА_1 при заповненні в електронній формі полісу, у тому числі й у випадку внесення неповної чи помилкової інформації до цієї форми.

Вказує, що висновки, викладені у постанову Касаційного господарського суду Верховного суду від 05.11.2019 року не є релевантною судовою практикою, оскільки висновки викладені у вказаній постанові не є подібними до правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі.

Звертає увагу, що 13.02.2023 поліцейські, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення не виносили стосовно водія ОСОБА_4 постанову про притягнення до адміністративної відповідності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач при укладання страхового договору діяла умисно та повідомила недостовірну інформацію стосовно предмету страхування.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав, що

1.Страховик не був позбавлений можливості перевірити надану відповідачем інформацію таким же чином, як це було зроблено ним після настання страхового випадку, проте страховик - позивач не пред`являв до відповідача ніяких вимог та погодився з тими відомостями, які були надані відповідачем.

2.Згідно висновку експерта, який визнається судом належним, достовірним та допустимим доказом, відповідач ОСОБА_5 при укладенні з позивачем за допомогою сервісу «POLIS.UA» оспорюваного електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не мала можливості самостійно обирати категорію (тип) транспортного засобу, що виключає таку ознаку, як обман, при вчиненні правочину.

3.Позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач при укладанні страхового договору діяла умисно та повідомила недостовірну інформацію стосовно предмету страхування, факт обману з боку відповідача недоведений.

При цьому суд першої інстанції відхилив посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року № 3-11гс14 та постанову Касаційного господарського суду Верховного Суду від 05.11.2019 по справі № 910/17404/18, які вважав не є релевантною судовою практикою, оскільки висновки викладені у вказаних постановах, не є подібними до правовідносин, які виникли між сторонами у цій справі.

Колегія судді погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що 18.05.2022 між страховиком ТДВ «Страхова група «Оберіг» та страхувальником ОСОБА_1 укладено у електронній формі поліс № ЕР-209047999 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого був забезпечений транспортний засіб «Renault Trafic», 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 . Строк дії договору з 00 години 00 хвилин 19.05.2022 по 18.05.2023 включно. В поліс внесена інформація про забезпечений транспортний засіб, за якою тип ТЗ В2: легковий автомобіль від 1601 до 2000 куб. см. В розділі «Особливі умови використання забезпечення транспортного засобу» зазначено, що транспортний засіб не підлягає обов`язковому технічному контролю.

13.02.2023 о 08 год. 05 хв. на майдані Героїв Небесної Сотні в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу «Renault Trafic» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобілів MAZDA CX-5 номерний знак НОМЕР_3 і OPEL CORSA номерний знак НОМЕР_4 .

В результаті даної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.03.2023 у справі № 646/757/23, яка набрала законної сили 28.03.2023, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

З копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 вбачається, що власником транспортного засобу «Renault Trafic», 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , vin- НОМЕР_6 , є ОСОБА_1 , дата реєстрації 27.04.2022.

Власником автомобіля MAZDA CX-5 номерний знак НОМЕР_3 є третя особа ОСОБА_2 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 .

Третя особа ОСОБА_3 володіє автомобілем OPEL CORSA номерний знак НОМЕР_4 на підставі довіреності, посвідченої 24.02.2022 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О., р. № 279.

Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС від 23.02.2023 №31/269АЗ-3684-2023, за конструкцією транспортний засіб Renault Trafic», VIN - НОМЕР_2 є вантажний та відповідно до ч. 7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Станом на 13.02.2023 вищезазначений транспортний засіб не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Крім того, у відповідності до п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і ч. 2 ст. 18 Закону України «Про страхування» договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (надалі Порядок), визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, у відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу ), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів, зокрема, обману і наявності їх безпосереднього зв`язку із волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману іншої сторони правочину, яка його вчинила, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину ( наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, у якій описуються властивості речі ). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин був вчинений. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України).

Порядок укладення і початок дії договору страхування визначено у ст. 18 Закону України «Про страхування», у частині третій якої зазначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Аналогічні положення містяться й у ст. 981 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Так, згідно із ст. 3 вищевказаного Закону, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Приписами ст. 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 17.6 ст.17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Починаючи з 07 лютого 2018 року в Україні забезпечена можливість укладання внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (які діють виключно на території України) в електронній формі. Така новація з`явилася відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 31 серпня 2017 року № 3631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за №1197/31065 «Про затвердження змін до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Це Положення відповідно п.2 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» та п. 5, п. 6 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» визначає особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Положенням про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 27 жовтня 2011 року № 673 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1483/20221 (надалі Положення), а саме розділом ІІІ, визначено особливості укладання внутрішніх електронних договорів страхування, а саме:

«3.1. Для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.2. Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

3.3. Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

3.4. МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування.

Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.

3.5. Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

3.6. Після підписання власником транспортного засобу внутрішнього електронного договору страхування в порядку, визначеному цим Положенням, до закінчення доби, в якій було сформовано пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування, страховик зобов`язаний зареєструвати страховий поліс в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та направити страхувальнику підтвердження вчинення електронного правочину (укладення внутрішнього електронного договору страхування) шляхом надсилання електронного документа - візуальної форми страхового поліса.

3.7. Разом із підтвердженням вчинення електронного правочину страховик направляє страхувальнику інформацію, передбачену підпунктом 2.1.6 пункту 2.1 розділу ІІ цього Положення.

3.8. Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.

3.9. Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.»

Всупереч вказаних норм позивач, який є страховиком, не надав до суду належних і допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76, 100 ЦПК України в електронній чи письмовій формі на підтвердження направлення відповідачці ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу, пропозиції укласти договір страхування, яку формує страховик на підставі звернення страхувальника, в якій було зазначено про необхідність зазначення проходження технічного огляду з урахуванням зазначеного страхувальником типу її транспортного засобу, який піддається технічній верифікації відповідно до отриманої інформації про назву транспортного засобу та його Він-коду.

Надані позивачем до суду електронний поліс № 209047999, який був зареєстрований в єдиній централізованій базі даних МТСБУ (а.с. 6) та внутрішній електронний договір страхування поліс ЕР 209047999 (а.с. 5) згідно вказаних норм Положення були сформовані на підставі інформації страховика вже після згоди страхувальника на його укладення. Однак, за відсутності даних про зміст пропозиції позивача укласти цей договір страхування (оферти) та про прийняття власником транспортного засобу цієї пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування доводи позову про те, що у відповідач умисно приховав інформацію про те, що його автомобіль не має проходити обов`язковий технічний огляд - є лише припущенням, на чому відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися та що підтверджує висновки суду про недоведеність позову.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги висновки спеціаліста, які міститься у експертному дослідженні, що були надані відповідачем з затримкою, яка об`єктивно пов`язана з витраченим спеціалістом часом для його складення за заявою представника відповідача від 09 травня 2023 року, яка узгоджується зі змістом його відзиву на позов, та наданих разом з ним доказами протоколом огляду відкритого інтернет ресурсу від 08.04.2023, скрін-шоту сторінок з додатку Монобанк у мобільному телефоні, заявою про огляд веб-сайт (сторінки) https://polis.ua/uk (а.с. 95-121). При цьому представник відповідача у своєму клопотанні вчасно повідомив суд про направлення відповідної заяви до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про проведення комп`ютерно-технічного дослідження вищевказаної веб сторінки https://polis.ua/uk, та при наданні до суду вищевказаного висновку експертного дослідження від 25.05.2023 року разом з клопотанням про визнання вищевказані причини поважними для приєднання цього доказу до матеріалів справи надав підтвердження направлення їх копії позивачу (а.с. 156-157, 196-213). За таких обставин суд першої інстанції при залученні вказаного доказу діяв відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України із дотриманням принципів пропорційності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, ст.ст. 11, 12 цього Кодексу), а тому колегія суддів відхиляє доводи скарги про умисне порушення відповідачем процесуальних вимог щодо своєчасного розкриття доказів, які визначені у ч. 3 ст. 83 ЦПК України для відповідача днем подання відзиву на позов. За такої процесуальної ситуації, за відсутності у справі відомостей про отримання стороною відповідача копії ухвали суд першої інстанції про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до нього документами до 06.04.2023 року, коли представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, суд першої інстанції відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права правильно визнав поважними причини затримки надання стороною відповідача відзиву на позов та доказів на обґрунтування його заперечень. В таких діях сторони та суду колегія суддів не вбачає порушення вимог ст.ст. 2, 11, 12 ЦПК України щодо забезпечення виконання завдання цивільного судочинства або умислу на зловживання процесуальним правом, що відповідно до ст. 44 ЦПК України є неприпустимим. З цих мотивів колегія суддів також вважає безпідставними аргументи скарги щодо упередженості та заангажованості суду першої інстанції.

Згідно з копією висновку експертного дослідження № ЕД-19/121-23/9853-КТ, складеного 25.05.2023 судовим експертом Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Колесником В.К. за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Антоненка Ігоря Миколайовича, користувач, використовуючи форми для реєстрації на веб-сторінці https://polis.ua/uk, опинившись на сторінці : Polis.ua «класний пошукатор страхових» та вибравши в розділі «Страхування» підрозділ «Автоцивілка онлайн», перейшовши на сторінку, polis ua «автоцивілка» не має можливості купити ОСЦПВ онлайн (електронний поліс автоцивілки) на транспортний засіб RENAULT TRAFIC державний номерний знак НОМЕР_1 без внесення в обов`язкове для заповнення активне поле «Дата наступного ОТК» розділу «Калькулятор автоцивілки ОСЦПВ онлайн» фактичної дати наступного обов`язкового технічного контролю (ОТК). Користувач, використовуючи форми для реєстрації на вищезазначеному сайті в процесі придбання ОСЦПВ онлайн (електронних полісів автоцивілки) не має можливості самостійно обирати категорію (тип) транспортного засобу.

Отже, як встановлено висновком експертного дослідження, який відповідає протоколу його огляду представником відповідача (а.с. 106-111) та не спростовані позивачем, які обґрунтовано були визнані судом належним, достовірним та допустимим доказом, - відповідач ОСОБА_5 при укладенні з позивачем за допомогою сервісу «POLIS.UA» оспорюваного електронного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не мала можливості самостійно обирати категорію (тип) транспортного засобу, що виключає таку ознаку, як обман, при вчиненні правочину.

За таких обставин та відсутності доказів щодо змісту пропозиції та порядку (використаного електронного ресурсу тощо), який сторони у даному випадку використали при укладенні спірного полісу страхування, - суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позову і доводи скарги цей висновок не спростували.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що у даному спорі не було встановлено, що причиною ДТП була технічна несправність автомобіля страхувальника відповідачки ОСОБА_1 , а тому, оскільки ця обставина не мала істотного значення для страхового випадку, правильно відхилив за наведену позивачем на обґрунтування своєї правової позиції касаційну практику, яка є нерелевантною до обставин цієї справи.

У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги, а також - про неврахуванням судом першої інстанції інстанцій відсутності такої істотної умови договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності згідно зі статтею 982 ЦК України, Закону України «Про дорожній рух» та Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV - проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю перед укладенням договору страхування та наявності протоколу перевірки технічного стану на предмет справності, оскільки сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

При укладенні договору страхування сторони у даній справі виходили з того, що автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є технічно справним. Відсутність проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю у даному випадку не вплинула на виникнення страхового випадку, а тому процесуальна поведінка страховка, яка об`єктивно спрямована на відмову у виплаті страхового відшкодування слід вважати недобросовісною, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, визначеним у п. 6 ч. 1 ст. 2 ЦК України (справедливість, добросовісність та розумність).

Позивач не спростував заперечень відповідачки про те, що за розумною та добросовісної поведінки позивач мав можливість з`ясувати відсутність інформації про проходження вказаних транспортним засобом технічного огляду, оскільки відповідачка надала страховику усю необхідну інформацію про його марку та Він-код, які надають технічну можливість для страховика за довідковими даними ідентифікувати цей автомобіль, як транспортний, а тому за недоведеності умислу в діях відповідачки на обман страховика про укладення договору страхування доводи скарги про його доведеність є безпідставними та висновків суду не спростовують.

Сторона оспорюваного правочину, дії якої засвідчують спрямування її волі, яка мала на меті укладення правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати під час виявлення цієї волі (естоппель), що випливає із засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина третя статті 509 ЦК України).

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Києва від 13 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2023 року.

Головуючий

В.Б. Яцина

Судді -

І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.