Справа № 638/5206/21
Провадження № 2/638/2223/23
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко - експертної комісії), Міністерства охорони здоров`я України (в особі клініко - експертної комісії), щодо визнання недійсним висновку клініко - експертної оцінки клініко - експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017року та висновку клініко - експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації (в особі клініко - експертної комісії), Міністерства охорони здоров`я України (в особі клініко - експертної комісії), щодо визнання недійсним висновку клініко - експертної оцінки клініко - експертної комісії Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації від 05.04.2017 року та висновку клініко - експертної оцінки клініко експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України від 19.02.2019 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 провадження по цивільній справі закрито. Постановою Полтавського апеляційного суду від 19.07.2022 ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2021 скасовано, справа направлена до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

16.02.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали по справі № 638/5206/21 (номер провадження 2/638/2223/23) передані на розгляд судді Щепіхіній В.В..

19.09.2023 через підсистему Електронний суд надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. від участі у розгляді справи. В обгрунтування заяви позивач посилається на п. 5 ч.1 ст.36 та ст.ст.39, 40 ЦПК України та зазначає, що існують інші підстави, які викликають сумнів в неупередженості судді Щепіхіної В. В. Так, позивач вважає, що суд не надав можливості останньому ознайомитися з матеріалами справи дистанційно, про що він неодноразово прохав суд та ухвалив рішення про закриття підготовчого провадження, не розглянувши клопотання позивача, які мають значення для об`єктивного, неупередженого та справедливого розгляду справи. Крім того, позивач вважає, що суддя безпідставно допустила до участі у судовому засіданні представника відповідача 1 без підтвердження його повноважень та внесла недостовірну інформацію до ухвали від 05.09.2023 про довідку секретаря судового засідання та про незаявлення вимоги про витребування оригіналу Наказу від 03.03.2011. Вказані обставини дають підстави вважати, що суд при розгляді справи не є незалежним і безстороннім. Своїми діями суддя проявляє прихильність та лояльність до відповідачів та порушує права позивача на справедливий розгляд справи. При цьому позивач зауважує, що підставою відводу є інші обставини, а не незгода з процесуальним рішенням судді відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України.

Розглянувши доводи поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Справа призначена до судового розгляду на 18 жовтня 2023 о 10 год.30 хв., тому суду необхідно вирішити питання щодо обгрунтованості заявленого відводу.

Статтями 36-37 ЦПК України встановлений вичерпний перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

З заяви про віддів судді вбачається, що позивачу ОСОБА_1 суд не надав можливості ознайомитися з матеріалами всієї справи у дистанціному режимі, оскільки в Електронному суді розміщено лише матеріали провадження за 2021, а за 2022-2023 рік матеріали справи в електронному вигляді не містяться.

Вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки відповідно до довідки секретаря судового засідання від 05.09.2023 електронні копії паперових документів, які містяться в матеріалах справи, були сформовані у вигляді PDF файлів та надіслані позивачу засобами АСДС шляхом додавання вказаних файлів до реєстраційної картки вхідного документу за №5538/23-Вх від 16.02.2023, яка знаходиться в підсистемі Електронний суд разом з іншими реєстраційними картками по справі №638/5206/21, що спростовує твердження позивача про неознайомлення його в повному обсязі з матеріалами справи в дистанційному режимі.

Крім того, позивач посилається на те, що при вирішенні питання про закриття підготовчого провадження судом не вирішено клопотання позивача про надання правової оцінки факту фальсифікації документів та вжиття відповідних заходів, передбачених ст.262 ЦПК України. Вказані обставини не можуть бути підставою для відводу судді, оскільки, по-перше, вони вказують на незгоду сторони з процесуальними рішеннями судді, а по-друге, зазначені питання вирішуються відповідно до ст.262 ЦПК України під час вирішення спору, а не під час підготовчого провадження. Посилання позивача на пункт 10 частини 2 статті 197 ЦПК України суд не приймає, оскільки під час підготовчого провадження суд вирішує не всі клопотання та заяви, а лише ті, які безпосередньо пов`язані з завданням підготовчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Клопотання про постановлення окремої ухвали та накладання штрафу на відповідача 1 суд не розглядав, оскільки підстав для його розгляду на етапі здійснення підготовчого провадження не було, комунікація між судом, позивачем та відповідачем 1 не ускладнена, вказане клопотання не пов`язане з предметом та підставами позову, його заявлення не впливає на необхідність вчинення судом дій для правильного та безперешкодного розгляду справи та не відповідає завданням підготовчого провадження.

Щодо внесення суддею Щепіхіною В. В. недостовірної інформації до ухвали від 05.09.2023 про закриття підготовчого провадження, то суд зазначає, що доводи позивача є необгрунтованими. Судом було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів, в тому числі про витребування оригіналу або завіреної копії наказу ТОВ "Он Клінік Харків" від 03.03.2021, у задоволенні якого в цій частині було відмовлено, оскільки оригінал наказу відсутній у відповідачів та створювався безпосередньо в ТОВ "Он Клінік Харків" і вимоги про витребування саме цього наказу від 03.03.2021 (який не стосується призначення директором Мітцеля О. О.) у товариства позивач не заявляв, що відповідає матеріалам справи.

Щодо безпідставного допущення до участі у підготовчому засіданні представника відповідача 1 Скубак Н. В., то суд зазначає наступне. Повноваження представника відповідача 1 були перевірені судом в судовому засіданні, призначеному судом на 31.03.2023, на підставі документів, поданих представником на підтвердження її повноважень.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування» від 05 лютого 2016 року № 6 затверджено Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України та Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

За загальними принципами вищезгаданих Положень затверджених наказом № 69, КЕК (КЕК МОЗ) є консультативно-дорадчим органом, діючим на постійній або тимчасовій основі, що утворюється для колегіального розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, правоохоронних органів щодо клініко-експертних питань профілактики, діагностики, медичного лікування, реабілітації, оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування за конкретними випадками у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність у сфері охорони здоров`я у відповідній адміністративно-територіальній одиниці України.

Рішення про утворення або ліквідацію КЕК (КЕК МОЗ), її кількісний та персональний склад затверджуються наказами відповідного органу (МОЗ/відповідний орган охорони здоров`я).

Таким органом з питань охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації є Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, який підпорядковується голові обласної державної адміністраці, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству охорони здоров`я України, іншим центральним органам виконавчої влади (пункт 2 Положення про Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації). Відповідно до п.13 вказаного Положення для вирішення питань у Департаменті можуть утворюватися наукові ради, комісії та робочі групи. Склад комісій та положення про них затверджує директор Департаменту. В матеріалах справи міститься копія наказу директора Департаменту від 20.04.2016 №197, відповідно до якого створено постійно діючі клініко-експертні комісії Департаменту охорони здоров`я ХОДА та затверджено їх персональний склад. Отже, представником відповідача 1 надано достатньо документів, які підтверджують повноваження на здійснення представництва інтересів Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, як структурного підрозділу Харківської обласної державної адміністрації, при якому здійснює свої функції консультативно-дорадчий орган (КЕК), в порядку самопредставництва.

Відповідно до ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Таким чином, відвід має бути обґрунтований заявником з посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду. Заявником не зазначено конкретних фактів та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних в заяві відомостей.

Всі доводи заявника зводяться до незгоди позивача з рішенням судді, прийнятим за результатом вирішення питання про закриття підготовчого провадження, що у значенні вказаних вище імперативних приписів частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу судді.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зазначені в заяві про відвід судді доводи заявника суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належним чином стосовно наявності певної заінтересованості судді або уподобань відносно однієї зі сторін у справі. При цьому право заявника на справедливий та публічний розгляд незалежним та безстороннім судом не порушено, а незгода з судовим рішенням не може слугувати критерієм для відводу судді. Інших підстав, які передбачені ч.1 ст.36 ЦПК України та які дійсно могли б бути розцінені як підстави для відводу судді з належним їх обгрунтуванням та доведенням, заявник не зазначив.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд зазначає, що заява не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України. Доводи заявника фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, вказані обставини не впливають на розгляд справи, а тому не можуть бути оцінені як підстави для задоволення заяви про відвід.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 36 - 40, ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. визнати необґрунтованою.

Передати вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, який не входить до складу суду, визначеного для розгляду даної справи, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Суддя Щепіхіна В. В.