27.09.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/813/23
Провадження № 2/533/302/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

27 вересня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю: секретаря судового засідання - Шуліки Л.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом Селянсько (фермерського) господарства «Хлібороб» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В

23.08.2023 позивач СФГ «Хлібороб» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 5 187,86 грн та судовий збір.

На обґрунтування позову щодо стягнення матеріальної шкоди позивачем зазначено, що 19 березня 2023 року о 18 годині 20 хвилин в селищі Козельщина громадянка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем RENAULT KENGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_1 , виїжджаючи з вулиці Богдана Хмельницького на вулицю Остроградського на перехресті не надала перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі RENAULT DUSTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , у ході чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху.

Внаслідок ДТП транспортний засіб належний позивачу СФГ «Хлібороб» отримав механічні пошкодження.

Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області у справі №533/294/23 від 29 березня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850,00 гривень.

Дана постанова набрала законної сили 11.04.2023.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Далі в позові зазначено, що внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, відповідно до звіту № 08-04-23 про оцінку, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 28 911,71 грн.

26.04.2023 ФОП ОСОБА_3 було проведено дефектування вищезазначеного автомобіля та був виписаний рахунок на оплату в сумі 28 900,00 грн.

Страховою компанією відшкодовано на користь позивача страхову суму у розмірі 23 712,14 грн, а тому відповідач має відшкодувати позивачу залишок суми матеріальної шкоди в розмірі 5 187,86 грн.

04.07.2023 позивачем направлено вимогу на адресу відповідача, проте відшкодування та жодної відповіді не отримав.

Окрім, цього позивач прохає стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 25.08.2023 по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.09.2023 о 08 год 30 хв.

Позивач С(Ф)Г «Хлібороб» в судове засідання не з`явився направив заяву про проведення судового засідання без участі представника, позов підтримує та прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але направив заяву про проведення судового засідання без його участі, позов визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи ПАТ Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належний чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Козельщинського районного суду Полтавської області у справі № 533/294/23 від 29 березня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 19.03.2023 о 18 годині 20 хвилин у селищі Козельщина ОСОБА_2 керуючи т/з RENAULT KENGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_1 виїжджаючи з вулиці Богдана Хмельницького на вулицю Остроградського на перехресті не надала перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі RENAULT DUSTER, державний номерний знак НОМЕР_2 , у ході чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху (а.с.29-30).

Транспортний засіб RENAULT KENGO, державний номерний знак НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП».

Відповідно до звіту № 08-04-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля RENAULT DUSTER, державний номер НОМЕР_2 власник СФГ «Хлібороб», вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 28 911,71 грн (а.с.31-57).

Відповідно до рахунку № 04-15 від 25.04.2023 виданого ФОП ОСОБА_3 , відновлювані роботи по автомобілю RENAULT DUSTER, державний номер НОМЕР_2 склали 28 900,00 грн (а.с. 58).

Далі, судом встановлено, що у зв`язку з вище наведеними обставинами ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 23 712,14 грн (а.с.60).

04.07.2023 позивачем направлено вимогу на адресу відповідача (а.с.61-62).

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Абзацом 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у цивільній справі № 755/7666/19, провадження № 61-10010св20.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволенню, оскільки відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі (28 900,00 грн - 23 712,14 грн) = 5 187,86 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду відповідно до платіжної інструкції платника № 165 від 11.08.2023 позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 1 342,00 грн тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

Окрім цього, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 342,00 грн.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов Селянсько (фермерського) господарства «Хлібороб» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Селянсько (фермерського) господарства «Хлібороб» (місце знаходження: вулиця Партизанська, 25, селище Козельщина Кременчуцького району Полтавської області, ) в рахунок відшкодування майнової шкоди в розмірі 5 187,86 грн (п`ять тисяч сто вісімдесят сім гривень 86 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Селянсько (фермерського) господарства «Хлібороб» (місце знаходження: вулиця Партизанська, 25, селище Козельщина Кременчуцького району Полтавської області, ) судовий збір в розмірі 1 342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 копійок).

Повернути Селянсько (фермерському) господарству «Хлібороб» (місце знаходження: вулиця Партизанська, 25, селище Козельщина Кременчуцького району Полтавської області, ), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції платника № 165 від 11.08.2023, що становить 1 342,00 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. М. Оксенюк