Справа № 344/7832/21
Провадження № 22-ц/4808/1115/23
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Пнівчук О.В., Томин О.О.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі № 344/7832/21 за заявою Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2023 року під головуванням судді Мелещенко Л.В. у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

Судовим наказом Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2021 року у справі №344/7832/23 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(ідент. номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідент. номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідент. номер НОМЕР_3 ), які зареєстровані по АДРЕСА_1 , в солідарному порядку на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго», заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 34 729,88 грн та в рівних частках судовий збір у розмірі по 75,67 грн.

ОСОБА_1 26 липня 2023 року до Івано-Франківського міського суду подала заяву про скасування судового наказу від 29 червня 2021 року по справі № 344/7832/23 за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , оскільки вважала вимоги про стягнення заборгованості безпідставними та необґрунтованим, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №344/7832/23 за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки заявником подано неналежно оформлену заяву про скасування судового наказу, то таку слід повернути в силу вимог ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив всебічно, повно та об`єктивно матеріали справи, в зв`язку з чим було винесено ухвалу.

Зокрема судом першої інстанції не взято до уваги, що копію судового наказу вона отримала 10.07.2023 шляхом особистого вручення у Івано-Франківському міському суді на підставі заяви про видачу копії судового наказу від її дочки ОСОБА_2 від 06.07.2023.

Заяву про скасування судового наказу до суду нею надіслано 19.07.2023, а отримано судом 24.07.2023. Тобто, всі строки на подання заяви на скасування судового наказу нею дотримано.

У мотивувальній частині оскаржуваної ухвали вказується на те, що немає жодних доказів, що вона дізналася про наявність судового наказу, прийнятого 29.06.2021, лише 10.07.2023. Однак суд першої інстанції дійшов хибного висновку, оскільки доказом є заява про видачу копії судового наказу її дочки від 06.07.2023. Протилежного судом не встановлено.

Тобто, нею не пропущений строк на оскарження судового наказу, встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, тому подавати клопотання про поновлення пропущеного строку не є доцільним.

Також ч. 6 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду. Судом першої інстанції отримано її заяву ще 24.07.2023, а постанову ухвалено аж 27.07.2023, тобто більше ніж 2 дні.

Судом першої інстанції наведе не взято до уваги, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце і час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою інших учасників справи не вбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи таке.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що заявник зазначала про отримання копії судового наказу 10.07.2023, проте не надала будь-яких доказів, що вона дізналася про наявність судового наказу, прийнятого 29.06.2021 та отримала цей наказ лише 10.07.2023. Враховуючи дату прийняття судом судового наказу та подання до суду заяви про скасування судового наказу лише 26.07.2023 року, суд першої інстанції вважав, що заявнику слід подати клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, однак до заяви про скасування судового наказу заявником такої не додано.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції ураховуючи таке.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частинами ч. 2-5 ст. 170 ЦПК України встановлено вимоги до форми і змісту заяви про скасування судового наказу.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Звертаючись 19.07.2023 із заявою про скасування судового наказу від 29.06.2021 по справі № 344/7832/23, яким стягнуто з неї, ОСОБА_2 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 34 729 грн 88 коп. та в рівних частках судовий збір у розмірі по 75,67 грн, ОСОБА_1 вказала, що копію судового наказу отримала 10 липня 2023 року шляхом особистого вручення в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області на підставі її заяви.

Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції врахував дату прийняття судом судового наказу 29.06.2021 та надходження до суду заяви про скасування судового наказу лише 26.07.2023, а також неподання заявником будь-яких доказів про те, що вона дізналася про наявність судового наказу, виданого 29.06.2021, та отримала даний наказ лише 10.07.2023, і вірно вважав, що заявнику слід подати клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Оскільки таке клопотання заявником, всупереч вимог ч. 5 ст. 170 ЦПК України, не було додано до матеріалів заяви про скасування судового наказу, то суд першої інстанції обґрунтовано повернув таку заяву ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 ЦПК України.

Доводи апелянтки ОСОБА_1 про те, що нею не пропущений строк на оскарження судового наказу, тому відсутні підстави подавати клопотання про поновлення пропущеного строку, не заслуговують на увагу.

В матеріалах справи, окрім заявиОСОБА_1 від 06.07.2023, наявні заяви ОСОБА_2 від 21.02.2022 та від 06.07.2023 про видачу копії судового наказу від 29.06.2021 (а.с. 39, 41).

Таким чином, одному із солідарних боржників станом на 21.02.2022 було відомо про видачу судом судового наказу від 29.06.2021. Натомість ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу копії судового наказу лише 06.07.2023, які і повторно ОСОБА_2 .

Також не спростовують висновків суду першої інстанції посилання апелянтки на те, що судом постановляє ухвалу про її повернення її заяви без розгляду пізніше двох днів з дня її надходження до суду, оскільки така заява зареєстрована на передана судді 26.07.2023.

Статтями 170-171 ЦПК України, якими урегульовано процедуру подання та розгляду заяви про скасування судового наказу, не передбачено залишення заяви про скасування судового наказу без руху для усунення її недоліків.

Оскільки заявник не ставила перед судом першої інстанції питання про поновлення пропущеного строку для звернення із заявою про скасування судового наказу, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновок Івано-Франківського міського суду про повернення ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу по справі №344/7832/23 за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 законним та обґрунтованим.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувану ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Відсутні підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд зазначає, що за загальним правилом повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню зі заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 15 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин