Справа № 623/507/22
Провадження № 2/638/3594/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання- Орос О.В. - Шевцової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження, передбачене статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання повідомлялись.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідачів та отримано відповідь відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради із зазначенням, що відповідач ОСОБА_5 знятий з реєстраційного обліку місця проживання 24 січня 2023 року у зв`язку зі смертю.

Цивільне процесуальне представництво - це юридичні відносини, за якими одна особа - представник виконує на підставі повноваження, наданого йому законом, статутом, положенням або договором, процесуальні дії в цивільному судочинстві на захист прав і охоронюваних законом інтересів іншої особи, державних і громадських інтересів.

Відповідно до положень ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Фізичною особою вважається людина як учасник цивільних правовідносин (ст. 24 ЦК України). Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4ст. 25 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 55 ЦПК України передбачено, що в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої у матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Зміна у матеріальному правовідношенні після смерті фізичної особи, у певних випадках, може відбутися виключно внаслідок прийняття спадщини спадкоємцями у процедурі спадкування

Згідно приписів ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зазначене дає підстави дійти висновку, що законодавством допускається правонаступництво у даному випадку, а відтак, за умови прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 його спадкоємцями у правовідношенні, що виникло між ним та позивачем відбулась би зміна.

Проте, у матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на те, що після смерті позивача ОСОБА_5 його права та обов`язки були успадковані, тобто перейшли до інших осіб (спадкоємців), що надавало б суду можливість залучити їх до участі у справі.

Крім того до суду не надано доказів щодо спадкоємців померлого відповідача ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, судом встановлено, що незважаючи на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво після смерті відповідача ОСОБА_5 , проте, перехід їх прав та обов`язків до інших осіб (спадкоємців) не відбувся.

Підстави закриття провадження у справі врегульовані положеннями ст. 255 ЦПК України.

Як вбачається із положень ст. 255 ЦПК України, вони передбачають випадки неможливості судом розгляду справи по суті після відкриття у ній провадження.

Відповідно п. 7 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Тобто, у випадку смерті фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, справа не може бути розглянута, оскільки у ній фактично буде відсутній або позивач або відповідач.

Однак, відповідач буде фактично відсутній і у випадку, коли у конкретному правовідношенні, з приводу якого розглядається спір, не відбулася заміна сторони у зв`язку зі смертю, це позбавляє суд можливості здійснити процесуальне правонаступництво сторони у справі і розглянути її по суті.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що за своєю суттю п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, регулює випадки неможливості розгляду справи по суті із закриттям у ній провадження у зв`язку із вибуттям сторони у справі, яка не може бути замінена іншою особою (правонаступником), беручи до уваги те, що відповідач ОСОБА_5 помер, відомості про його спадкоємців у суду відсутні, що виключає можливість вступу у справу їх правонаступників, провадження у справі підлягає закриттю в частині вимог до ОСОБА_5 у зв`язку зі смертю відповідача.

Керуючись ст. 255, 259 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Орос