2-1-1781/10
н/п 4-с/490/20/2023
У Х В А Л А

14 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

в складі: головуючого судді Чулуп О.С.

за участю секретаря: Ребрини Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із даною скаргою в якій просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжреігонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна;2) зобов`язати Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт та заборону відчуження з всього нерухомого майна, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 02.03.2017 року, серія та номер: 53500323.

В обгрунтування вимог скарги, скаржник, що при виконанні рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області накладено арешт на все нерухоме майно, яке їй належить. Однак, підстави для звернення стягнення на майно скаржника відпали, оскільки заборгованість за кредитним договором на даний час вже відсутня, а отже, немає підстав і для подальшого продовження арешту майна.

Скаржник надав суду заяву в якій вимоги скарги підтримав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.03.2010 року по справі № 2-1-1781/2010 року згідно якого стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 23/025/08 -G від 07.03.2008 року в сумі 701229,40 грн.

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 18.10.2011 року про відкриття виконавчого провадження № 29318093 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1-1781/2010 виданого 17.09.2010 року.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області у виконавчому провадженні № 53500323 від 02.03.2017 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1-1781/2010 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним догоовром № 23/025/08-G згідно якої накладено арешт на майно боржника ОСОБА_3 , окрім житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області від 22.08.2017 року згідно якої виконавче провадження № 29318093 виведено з примусового виконання виконавчого листа № 2-1-1781/2010 виданого 17.09.2010 року із зведеного виконавчого провадження № 53500323.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області від 22.08.2017 року згідно якої виконавчий лист по справі № 2-1-1781/2010 виданий 17.09.2010 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. від 14.12.2021 року згідно якої виконавчий лист № 2-1-1781/2010 виданий 17.09.2010 року повернуто стягувачу на підставі п. 1 с. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.05.2023 року згідно якого вбачається, на все нерухоме майно, належне ОСОБА_3 (окрім будинку АДРЕСА_1 ) накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 53500323, видана 02.03.2017 року, видавник: головний державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаїській області Карастан А.О.

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2015 року згідно якої замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1-1781/2010 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва з ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2021 року згідно якої замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1-1781/2010 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

Судом досліджено договір № 14876183 від 18 листопада 2021 року згідно якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Українська факторингова компанія» право вимоги до ОСОБА_3 за кредитним договором № 23/025/08-G від 07.03.2008 року.

Судом досліджено довідку ТОВ «Українська факторингова компанія» від 18.11.2021 року згідно якої повідомлено, що станом на 30.11.2021 року ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 23/025/08-G від 07.03.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 погашена у повному обсязі, претензій щодо його виконання у ТОВ «Українська факторингова компанія» немає.

В силу ст. ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ч. 5 ст.124 і ч. 3 ст.129 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Обов`язковий характер судового рішення, постановленого іменем держави, підкреслює авторитет судової влади і сприяє утворенню в Україні режиму законності. Статтею 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод гарантується: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюютьсяЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом .

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 451ЦПК передбачено що, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи, що заборгованість скаржника перед банком погашено в повному обсязі, то суд приходить до висновку, що немає підстав для звернення стягнення на майно, що йому належить, а за такого немає підстав для подальшого продовження арешту майна.

За такого, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.447-452 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у невжитті заходів щодо зняття арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника від 02.03.2017 року за виконавчим провадженням № 53500323.

Скасувати постанову головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Карастан О.А. від 02.03.2017 року про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53500323.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя