Справа № 182/1623/23
Провадження № 2/0182/1545/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовною заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у жовтні 2018 році позивачка у своїх друзів познайомилась з відповідачем по справі. Вже через деякий час вони почали зустрічатися та у грудні 2018 року поїхали разом на відпочинок до с.Східниця. Так, з грудня 2018 року вони почали спільно проживати однією родиною без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 та вести спільне господарство. При цьому, представник позивача зазначає, що її довірителька працювала у медичному закладі, однак, восени 2019 року вона змушена була звільнитися, оскільки відповідач систематично наполягав на цьому, бо йому потрібна була її допомога по господарству. Стосунки в родині складались добре, вони разом проводили час, працювали та відпочивали. У січні 2020 року позивачка дізналася про вагітність, але відповідач сприйняв це несерйозно і після чергового збирання врожаю, зібравши речі, повідомив дружині, що жити з нею бажання не має, як і наміру мати дитину. Після чого відвіз позивачку до м.Нікополя. З даної причини позивачка постійно знаходилась в стресовому стані, у зв?язку з чим на 7 місяці вагітності у неї народилась донька ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження дитини позивачка повідомила відповідачу про новину, однак, той ніяк не відреагував на це. В свідоцтво про народження дитини батьком дитини було вказано ОСОБА_4 , з яким позивачка перебувала у шлюбі, і тільки рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2022 року вищевказані відомості були виключені з актового запису, у наслідок чого в свідоцтві про народження дитини на даний час відомості про батька зазначені зі слів матері. Крім цього, 25 травня 2021 року позивачка звернулася до ОСОБА_3 з позовом про встановлення батьківства та стягнення аліментів. У рамках даної справи проводилась судово-генетична експертиза для встановлення відсутності кровного споріднення. Висновком експерта було встановлено, що ОСОБА_3 є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, в задоволенні позову їй було відмовлено у зв?язку з тим, що вона не зверталась до суду з позовом до ОСОБА_4 , який був зазначений батьком дитини. Тому, на підставі викладеного, на даний час вона вчинила всі відповідні дії щодо виключення відомостей про батьківство чоловіка, з яким перебувала в зареєстрованому шлюбі, та змушена звернутись до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зобов?язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису № 588 від 23 вересня 2020 року, вказавши батьком дитини ОСОБА_3 . Крім цього, просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини на свою користь в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, на задоволенні позову наполягає (а.с.23).

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, при цьому, 07 грудня 2023 року на адресу суду надав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує (а.с.43).

Представник третьої особи Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - в судове засідання не прибула, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.38).

Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 , про що свідчить актовий запис № 588, складений 23 вересня 2020 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) (а.с.5). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень, відповідно до ст.ст.126, 133, 135 СК України, відомості про батька в актовий запис про народження дитини було зазначено на підставі ч.1 ст.135 СК України (за заявою матері ОСОБА_2 ) (а.с.6).

Згідно з ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі з матеріалів справи № 182/3377/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення батьківства, згідно якої в рамках розгляду справи 27 жовтня 2021 року була проведена судово-медична експертиза № 892, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вірогідність того, що останній може бути батьком, не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак осіб, що не мають родинних зв?язків, а результат даної експертизи складає не менше 99,999 % (а.с.7-8). Таким чином, беручи до уваги висновок (звіт), у суду не викликає сумнівів той факт, що ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_5 . Враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, суд враховує той факт, що відповідача визнано батьком малолітньої дитини, від утримання якої останній ухиляється, хоча, у відповідності до вимог чинного законодавства, зобов?язаний матеріально її утримувати. Тому, з огляду на вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.181,183 СК України, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.125, 126, 128, 134 СК України, ст.ст.12, 13, 18, 76, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов?язати Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис № 588 від 23 вересня 2020 року, який складений Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м.Дніпро), у якому записати батьком дитини ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1 ), аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2 ), на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред?явлення позову до суду, а саме - з 12 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал