ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9538/23 Справа № 225/7415/19 Суддя у 1-й інстанції - Мигалевич В.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Корчистої О.І.,

суддів Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2023 року у справі № 225/7415/19 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

встановив:

Ухвалою Дзержинського міського Донецької області від 04 жовтня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. залишено без задоволення.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. подала апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року з суду першої інстанції витребувана цивільна справа, яка надійшла до Дніпровського апеляційного суду 15 листопада 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків у вигляді сплати судового збору в сумі 429,44 гривень.

21 листопада 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. надійшло клопотання, в якому вона просить сприяти обов`язку приватного виконавця у примусовому виконанні судового рішення та відкрити апеляційне провадження без сплати судового збору. При цьому зазначила, що вона як приватний виконавець при примусовому виконанні рішення не повинна сплачувати судовий збір, оскільки не відноситься суб`єктів такого справляння та не є особою з якої стягується судовий збір через те, що не є учасником справи і не здійснює захист своїх особистих інтересів.

Однак таке клопотання не ґрунтується на вимогах закону.

За статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Зі змісту вказаної норми випливає, що платником судового збору може бути будь-яка особа, яка звертається до суду з відповідною заявою, скаргою чи поданням. А отже, правові підстави вважати, що приватні виконавці не є суб`єктами справляння судового збору, відсутні.

Так, Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за звернення до суду із заявою про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа боржника.

Водночас, підпунктом 9 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду.

Вказане положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на усі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Зазначений правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15, якою відступила від висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц.

Крім того, слід звернути увагу, що приватний виконавець у цій справі оскаржує ухвалу щодо залишення без задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, а не судове рішення щодо визначення розміру, відшкодування чи розподілу судових витрат.

Відтак апелянт не звільнений від сплати судового збору на підставі положень закону.

Підпунктом 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду залежно від того, здійснюються такі дії юридичною особою (фізичною особою - підприємцем) чи фізичною особою.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг, заяв про приєднання до них на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені саме в постановах Верховного Суду.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Станом на 05 грудня 2023 року вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунені.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги однак вона не скористалася процесуальними правами щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи, що заявником не було усунуто недоліки апеляційної скарги, то, відповідно до частини 3 статті 185, статті 357 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржнику.

При цьому, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися із апеляційною скаргою до апеляційного суду, у тому порядку, який встановлений законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2023 року у справі № 225/7415/19 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, вважати неподаною та повернути приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Судді: