Справа № 685/764/23
Провадження № 6/685/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року.

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду

в с т а н о в и в :

заявник звернувся в суд із заявою про розстрочення виконання рішення суду, мотивуючи її тим, що рішенням Теофіпольського районного суду від 11.09.2023 року у справі №685/764/23 задоволено позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до нього та стягнено з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1134-8877 від 02.01.2023 в сумі 78900 грн. Рішення суду набрало законної сили 12.10.2023. Він працює монтажником у ТОВ «ПБГ СПЕЦМОНТАЖ», крім зарплати інших доходів не має, тому просить розстрочити виконання рішення суду, оскільки він не має змоги виконати рішення суду одразу в повному обсязі, оскільки це поставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище та завдасть шкоду членам його сім`ї, яких він утримує. Просить розстрочити виконання рішення суду на один рік до 01.12.2024 року рівними частинами, а саме: до 01.01.2024 - 6575 грн, до 01.02.2024 - 6575 грн, до 01.03.2024 - 6575 грн, до 01.04.2024 - 6575 грн, до 01.05.2024 - 6575 грн, до 01.06.2024 - 6575 грн, до 01.07.2024 - 6575 грн, до 01.08.2024 - 6575 грн, до 01.09.2024 - 6575 грн, до 01.10.2024 - 6575 грн, до 01.11.2024 - 6575 грн, до 01.12.2024 - 6575 грн.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Стягувач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про час та місце розгляду заяви повідомлений вчасно, в суд не з`явився, заяв чи клопотань не подав.

Суд вважає можливим проводити розгляд заяви у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч.ч.3-5 ст.435ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 29 червня 2023 року ухвалою Теофіпольського райсуду відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 25.07.2023 відкладено розгляд справи за заявою відповідача з метою мирного врегулювання спору, рішенням Теофіпольського районного суду від 11.09.2023 року у справі №685/764/23 задоволено позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 та стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1134-8877 від 02.01.2023 в сумі 78900 грн, а також 2147,20 грн судового збору. Рішення суду набрало законної сили 12.10.2023. Згідно з довідками про доходи ОСОБА_1 працює в ТОВ «ПБГ СПЕЦМОНТАЖ» монтажником, сума доходу за період жовтень 2022 по вересень 2023 становить 144 369,41 грн, за період з квітня 2023 по вересень 2023 67 478,90 грн. Доказу того, що за період перебування позову у провадженні суду та з часу набрання рішенням законної сили відповідач сплатив в рахунок погашення боргу хоча б якусь суму, суду не надано.

На підставі викладеного, враховуючи, що суду не надано доказів наявності поважних причин того, що маючи постійний дохід, відповідач протягом п?яти місяців не здійснив будь-яких дій щодо погашення боргу, хоча б частково, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для розстрочення виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.435 ЦПК України, районний суд

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали суду.

Головуюча