Справа № 930/2019/23
Провадження № 2/930/600/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Науменка С.М.

зі секретарем судового засідання Андрущак Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудований гараж ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду яким визнати за нею право власності на гараж «Б», загальною площею 23.6 кв. м., розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що з 1992 року вона зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , що є її приватною власністю, де і проживає до сьогоднішнього дня разом із своєю сім`єю.

Вказану квартиру вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом видане Немирівською державною нотаріальною конторою ще 18 березня 1995 року.

Біля багатоквартирного будинку, де розміщена її квартира, зараз розташований гараж, позначений на технічному паспорті літерою «Б», загальною площею 23.6 кв. м., який був побудований нею та її чоловіком ще в 2005 році.

Зазначений гараж був побудований ними на земельній ділянці, яка знаходиться в комунальній власності Немирівської міської ради. Вказана земельна ділянка перебуває фактично у розпорядженні всіх жителів будинку АДРЕСА_1 . Перед будівництвом гаража вони отримали погодження кожного власника суміжних квартир будинку, про що свідчать письмові заяви, які вона надає до позовної заяви.

Так як оформлення проектно-кошторисної документації потребувало значних коштів та часу, то вказане будівництво гаража вони здійснили за власні кошти без отримання всіх відповідних необхідних дозволів та розробки проектно-кошторисної документації.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Розташування побудованого гаража відповідає всім технічним нормам, його конструкція не порушує права інших співвласників будинку чи інших осіб, а також не створює перешкод для доступу відповідних служб по ремонту електропередач, зв`язку чи інших інженерних комунікацій.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахуваши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 .

Вказану квартиру вона успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_2 про що свідчить Свідоцтво про право на спадщину за законом видане Немирівською державною нотаріальною конторою ще 18 березня 1995 року.

Біля багатоквартирного будинку, де розміщена її квартира, зараз розташований гараж, позначений на технічному паспорті літерою «Б», загальною площею 23.6 кв. м., який був побудований нею та її чоловіком ще в 2005 році.

Відповідно до даних Звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Подільський експертний центр» 21 липня 2023 року, оціночна вартість самовільно збудованого гаража становить 92 000 гривень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, необхідною умовою для визнання права власності на самочинне будівництво за ч. 5 ст. 376 ЦК України є знаходження вказаного об`єкта на земельній ділянці, наданій в користування, та відсутність порушення самочинним будівництвом прав інших осіб.

Під час здійснення будівництва позивачем були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки: про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки проведене будівництво гаража, який розташований АДРЕСА_1 , не порушує прав інших осіб, суд вважає що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 328, 376 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Немирівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудований гараж - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на гараж «Б», загальною площею 23.6 кв. м., розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Немирівська міська рада Вінницької області, 22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26, Код .

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко