Справа № 456/3769/19 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/2358/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересня 2019 року ФОП ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в загальнодоступній соціальній інтернет мережі Facebook:

- «Це зв`язано з тим, що у ОСОБА_4 я працював на сервісі два місяці цієї зими, а він мене обдурив, не заплатив обіцяні мені гроші- 12 000 грн. На сервісі працює понад 20 людей і жоден офіційно не влаштований!»;

- «Похвалитись, що у вашому сервісі наймані працівники плотять ЄСВ і інші податки- ніхто не може. Зате, ви отримуєте надприбутки, використовуючи людську працю, присвоюючи собі чужі здобутки, саме так ви поступили з моїм чоловіком, та іншим ОСОБА_5 котрий реставрував вам 2 запорожці, а ви не заплатили обіцяні йому гроші. Хто ви в такому випадку??? Не чорт?

- «Той хто це знімав вже не знає, що робити із позовом, що у суді до нього пред`явив я, по справі № 456/1225/19 за котрим стягнуть з вас всі кошти до копійки за виконану роботу».

Зобов`язати відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , спростувати поширену відносно позивача ОСОБА_3 , недостовірну інформацію, у такий спосіб, у який вона була поширена, а саме у загальнодоступній соціальній інтернет мережі Facebook, на сторінці групи «Підслухано у Стрию».

Стягнути солідарно з відповідачів на його користь моральну шкоду за розповсюдження неправдивої інформації у розмірі 20 000 грн. та судовий збір за подання позовної заяви.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує права на повагу до гідності та честі інформацію, що стосується ФОП ОСОБА_3 , розповсюджену ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в соціальній мережі "Facebook" наступного змісту:

- «Це зв`язано з тим, що у ОСОБА_4 я працював на сервісі два місяці цієї зими, а він мене обдурив, не заплатив обіцяні мені гроші- 12 000 грн. На сервісі працює понад 20 людей і жоден офіційно не влаштований!»;

- «Похвалитись, що у вашому сервісі наймані працівники плотять ЄСВ і інші податки- ніхто не може. Зате, ви отримуєте надприбутки, використовуючи людську працю, присвоюючи собі чужі здобутки, саме так ви поступили з моїм чоловіком, та іншим ОСОБА_5 котрий реставрував вам 2 запорожці, а ви не заплатили обіцяні йому гроші. Хто ви в такому випадку??? Не чорт?

- «Той хто це знімав вже не знає, що робити із позовом, що у суді до нього пред`явив я, по справі № 456/1225/19 за котрим стягнуть з вас всі кошти до копійки за виконану роботу».

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спростувати поширену відносно позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_3 недостовірну інформацію, у такий спосіб, у який вона була поширена, а саме у загальнодоступній соціальній інтернет мережі Facebook, на сторінці групи «Підслухано у Стрию», тобто шляхом розміщення в соціальній мережі "Facebook" на сторінці групи «Підслухано у Стрию» повідомлення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ: За цією адресою було розміщено інформацію відносно ФОП ОСОБА_3 , яка визнана судом такою, що порушує право на повагу до його честі, гідності та недоторканості ділової репутації».

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_3 3000,00 грн. (три тисячі гривень) відшкодування завданої йому моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2690,00 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто гривень та 00 копійок) судового збору.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликаються на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги жодні з поданих клопотань та не було постановлено ухвал за результатами розгляду вказаних клопотань.

Також стверджують, що судом проігноровано клопотання ОСОБА_6 , у якому він просив відкласти розгляд справи у зв`язку із перебуванням останнього за межами України та неможливістю прибути у судове засідання.

Просять рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на сторінці в соціальній мережі «Facebook» опублікував наступну інформацію, що стосується позивача:

- «Це зв`язано з тим, що у ОСОБА_4 я працював на сервісі два місяці цієї зими, а він мене обдурив, не заплатив обіцяні мені гроші- 12 000 грн. На сервісі працює понад 20 людей і жоден офіційно не влаштований!»;

- «Похвалитись, що у вашому сервісі наймані працівники плотять ЄСВ і інші податки- ніхто не може. Зате, ви отримуєте надприбутки, використовуючи людську працю, присвоюючи собі чужі здобутки, саме так ви поступили з моїм чоловіком, та іншим ОСОБА_5 котрий реставрував вам 2 запорожці, а ви не заплатили обіцяні йому гроші. Хто ви в такому випадку??? Не чорт?

- «Той хто це знімав вже не знає, що робити із позовом, що у суді до нього пред`явив я, по справі № 456/1225/19 за котрим стягнуть з вас всі кошти до копійки за виконану роботу», що підтверджується скрін-шотами записів з його сторінки, долученими до матеріалів справи.

Саме цю вказану інформацію просить спростувати позивач, як таку, що не відповідає дійсності, принижує його честь і гідність, впливає на зниження цінності його особи в очах оточуючих та суспільства.

Відповідачі, щодо публікації вказаного тексту у соціальній інтернет мережі "Facebook" не заперечили.

Також встановлено, що вказана спірна інформація доведена до відома великого кола осіб користувачів мережі Інтернет, а саме: соціальної мережі "Facebook" і ця інформація, з огляду на її зміст, безсумнівно порушує особисті немайнові права і завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивачки.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

При розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у пунктах 9-12 роз`яснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

В Україні відсутнє окреме правове регулювання (спеціальний закон) Інтернет-ЗМІ. До таких правовідносин підлягають застосуванню: Конституція України, ЦК України, закони України: «Про інформацію», «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про телебачення і радіомовлення», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», «Про інформаційні агентства», «Про авторське право і суміжні права» тощо, а також міжнародні стандарти: Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Загальна декларація прав людини, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права, прецедентна практика Європейського суду з прав людини, Резолюція Ради ООН «Про сприяння, захист та здійснення прав людини в Інтернет (05.07.2012), Рекомендація КМРЄ щодо посібника з прав людини для Інтернет-користувачів (СМ/Rec(2014)6) тощо.

Верховним Судом України, Верховним Судом щодо визначення належного відповідача у разі поширення інформації в мережі Інтернет, яку позивачі просять спростувати, сформовано сталу судову практику, у тому числі щодо фіксації (збір, надання) доказів, їх допустимість та достовірність, експертизи у сфері телекомунікаційних систем, дослідження змісту веб-сторінок, оцінки електронних доказів (копій) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 905/902/20, провадження № 12-52 гс 21, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 927/791/18).

Власники веб-сайтів та постачальники послуг хостингу, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, зобов`язані розміщувати у вільному доступі на власних веб-сайтах та (або) в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) достовірну інформацію про себе. Фізичні особи, які не є суб`єктами господарювання, розміщують у вільному доступі на веб-сайтах, власниками яких вони є, або в публічних базах даних записів про доменні імена (WHOIS) контактну інформацію власника веб-сайту, передбачену пунктом «в» цієї частини (частина одинадцята статті 52-1 Закону України «Про авторське право та суміжні права»).

Адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені. UA здійснюється недержавною організацією, функції якого здійснює об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (частина третя статті 56 Закону України «Про телекомунікації», розпорядження Кабінету Міністрів України від 22 липня 2003 року № 447-р «Про адміністрування домену.UA»). ОП «Український мережевий інформаційний центр» акредитувало Центр компетенції для надання послуг, пов`язаних із фіксацією поширення інформації в Інтернет.

Зазначена інформація та вказана правова позиція судам регулярно доводилися у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 лютого 2020 року у справі № 742/3812/18; від 25 листопада 2020 року у справі № 753/7666/19, від 01 грудня 2021 у справі № 742/287/17, від 14 грудня 2022 року у справі № 454/2743/19 та інших.

Згідно із частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені без залучення Власника веб-сайту, на якому було поширено інформацію співвідповідачем у цій справі, оскільки лише за наявності належних відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Враховуючи вищенаведене,, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає до задоволення, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4 106 гривень судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.