Дата документу 17.11.2023
Справа № 501/993/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Андрій Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Андрій Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позов обґрунтовує тим, що 24.09.2018 року між нею та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «Укрсиббанк») було укладено кредитний договір № 0 за яким вона отримала кредит у сумі 4598,04 грн. з кінцевим строком повернення до 24.09.2020 року. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», вчинений виконавчий напис про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості за цим кредитним договором.

Позивач звертає увагу про те, що копія виконавчого напису позивачу не надсилалась, дата вчинення напису їй не відомі, та розмір стягнутої заборгованості не відповідає дійсності.

Позивач наголошує на тому, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням №64394589, про що позивач довідався з відкритого реєстру боржників, після того як з її доходів здійснено утримання у розмірі 25 відсотків, що становить 11448,59 грн.

Вважає, що у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису через ненадання останньому необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів, щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, відсутня інформація про письмову вимогу до боржника про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, що є наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у зв`язку зі змінами у законодавстві у нотаріусів відсутні повноваження щодо вчинення виконавчих написів за кредитними договорами.

У зв`язку з чим, збільшивши позовні вимоги, позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у сумі 11158,80 грн., судові витрати в сумі 1362 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 3000 грн. (а.с.1-6, 45-46).

Позивач та її представник неодноразово про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явились, судова повістка, яка надсилалась позивачу повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вкзаною адресою", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с.74, 80-81, 93).

Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» про час та місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Надав до суду відзив на позов у якому посилаючись на правомірні дії нотаріуса щодо виконавчого напису просив у задоволенні позову відмовити. Відповідач, також надав до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу в якому просив суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. (а.с.52-71, 91, 95, 105).

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник А.Ю. про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, правом на подання письмових пояснень не скористались (а.с.44, 75, 77, 89, 92, 94, 96, 104, 105).

За змістом положень ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

За таких обставин, суд вважає можливим, проводити розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши письмові докази додані до матеріалів справи встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

24.09.2018 року ОСОБА_1 уклала договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в сумі 4598,04 грн. Згідно з укладеним договором, термін погашення кредиту 25.02.2019 року (а.с.6-8).

27.01.2021 року за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №15103, яким посвідчено право ТОВ «Вердикт Капітал» на стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.09.2018 року, який було укладено між АТ «Укрсиббанк» та позивачем за період з 30.09.2018 року по 14.01.2021 року. Сума заборгованості складає 11448,59 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2542,97 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 18,64 грн., прострочена заборгованість за комісію становить 3169,60 грн., строкова заборгованість становить 3711,35 грн. (а.с.10).

З виконавчого напису, як зазначає нотаріус, встановлено, що у правонаступником АТ «Укрсиббанк» відповідно до договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №30-09/19/01 від 30.09.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.9).

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження №64394589 від 05.02.2021 року, постановою про звернення стягнення на заробітну плату та доходи боржника від 16.02.2021 року з позивача ОСОБА_1 , підлягають стягненню кошти за виконавчим провадженням №64394589, де приватним виконавцем зазначено ОСОБА_2 , а особою, яка видала виконавчий документ, - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., виконавчий напис №15103 виданий 27.01.2021 року. В ході виконання з позивача на користь відповідача стягнуто 11 158,80 грн. (а.с. 11-12).

Щодо позовних вимог про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно набутих (отриманих) грошових коштів, то суд зазначає таке.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст.18 ЦК України визначено, що що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Підпунктом 3.2. пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно опилюднено, після набрання постанови законної сили.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи видно, що оскаржений виконавчий напис нотаріуса вчинений нотаріусом 27.01.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2017 року № 826/20084/14.

Матеріали справи не містять відомостей, про те, чи направляло ТОВ «Вердикт Капітал» на адресу позивача вимогу (повідомлення) щодо повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором.

Крім того з виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» просило стягнути з позивача заборгованість за період з 30.09.2019 року по 14.01.2021 року в сумі 11448,59 грн., з наведеного вбачається, що заборгованість у вказаній сумі накопичилася за 1,5 року.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, при наявності безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.

Порушення нотаріусом вищезазначених вимог є підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, а грошові кошти набуті відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого напису нотаріуса визнати правомірним суд не може, тому вони підлягають поверненню позивачу на підставі положень ст.1212 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, а заперечення відповідача такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже позов ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача пов`язаних з правничою допомогою адвоката, то суд зазначає таке.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.У відповідності до вимог ч.ч.1, 2, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, затрачений на надання таких послуг, що підтверджено належними доказами, а також враховуючи критерій розумності та справедливості, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу при розгляді справи слід стягнути у повному розмірі.

У даній справі понесення витрат на правничу допомогу у суді підтверджується відповідними документами, а саме договором про надання правової допомоги, укладеної між адвокатським об`єднанням «КСВЦ» від 05.03.2021 року та позивачем, квитанцією про сплату витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн., свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю виданого Радою адвокатів Миколаївської області адвокату Крючковському С.О. від 09.02.2018 року (а.с.16-20).

Дійсно, суду надано право право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 рокупо справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22).

З клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката встановлено, що відповідач просить суд відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, так як відсутні належні та допустимі докази які підтверджують факт перерахування коштів на оплату послуг адвоката (а.с.65).

Таким чином, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи та розумну необхідність витрат, обсяг виконаних адвокатом робіт, час, затрачений на надання таких послуг, що підтверджено належними доказами, а також враховуючи критерій розумності та справедливості, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу при розгляді справи може бути стягнений у повному розмірі.

За таких обставин з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 3000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з оплатою наданої правової допомоги.

Доводи відповідача про те, що до позовної заяви не було подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, зокрема, документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату, акту прийому-передачі наданих послуг, суд відхиляє, так як витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі № 648/1102/19 і від 11.11.2020 року по справі № 673/1123/15-ц.

Щодо судового збору, то суд зазначає таке.

Судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України у вигляді сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовом у сумі 1362 грн. (а.с.1, 24) підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Андрій Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих коштів, задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем №15103 від 27.01.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №0 від 24.09.2018 року та договору про відступлення права вимоги за №30-09/19/01 від 30.09.2019 року у сумі 11448,59 гривень - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , безпідставно набуті кошти в розмірі 11158,80 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 1362,00 гривень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя