Справа № 346/3046/23
Провадження № 2-о/346/179/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю секретаря: Івасів В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Печеніжинська селищна рада, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на день його смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, адвокат Волошанська О.І., що діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернувшись в суд із даною заявою, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Княждвір, Коломийського району помер ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, укладеним в користь заявника, на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що заявник звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову. Вказує, що заявник є єдиним з осіб, хто фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 . Зазначає, що 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів заявнику, ОСОБА_1 , все його майно, яке належатиме йому на день його смерті. Вказує, що ОСОБА_2 був хресним батьком батька заявника, - ОСОБА_3 . Зазначає, що батько заявника був в дуже близьких відносинах з ОСОБА_2 і його дружиною ОСОБА_4 . Вказує, що у подружжя ОСОБА_5 не було дітей і батько заявника був для них як рідна дитина. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 і після її смерті ОСОБА_2 успадкував її будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_2 був зареєстрований до дня його смерті. Вказує, що після смерті ОСОБА_4 заявник зі своїм батьком стали повністю опікуватися ОСОБА_2 , оскільки на той час йому вже виповнилося 76 років, він хворів, був одиноким. Зазначає, що 12.01.2017 року ОСОБА_2 була проведена операція, однак ОСОБА_2 так і залишився неходячим, тому заявник забрав ОСОБА_2 з лікарні та запропонував йому проживати разом із ним в будинку заявника за адресою АДРЕСА_2 . Зазначає, що ОСОБА_2 погодився і зразу з лікарні заявник відвіз його до себе додому. Вказує, що оскільки ОСОБА_2 з 26.01.2017 року став проживати із заявником, який доглядав за ОСОБА_2 і піклувався ним, тому 22.02.2017 року ОСОБА_2 і склав заповіт в користь заявника. Зазначає, що навіть після смерті батька заявника, заявник продовжував проживати з ОСОБА_2 , піклуватися ним. Зазначає, що з 26 січня 2017 року і станом на 31 січня 2022 року ОСОБА_2 постійно проживав із заявником в будинку заявника за адресою АДРЕСА_2 , хоча і залишився бути зареєстрованим в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що з 26 січня 2017 року по день його смерті, заявник здійснював догляд та піклування за ОСОБА_2 . Зазначає також про те, що заявник похоронив ОСОБА_2 та після його смерті продовжує доглядати за будинком, який належав ОСОБА_2 . Просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник у судове засідання не з`явився, однак представник заявника, адвокат Волошанська О.І., попередньо подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та без участі заявника. Вказала, що заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити.

Представник Печеніжинської селищної ради, у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі представника, щодо заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу Українисуд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та став власником даного будинку на праві приватної власності, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.15-16). Згідно довідок, виданих Княждвірським старостинським округом Печеніжинської селищної ради №174 та №173 від 10.05.2023 року, вбачається, що померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно був зареєстрований у житловому будинку, який йому належав, що знаходиться в АДРЕСА_1 з 1979 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . На момент смерті був зареєстрований один, а заповіт від імені померлого за №28 від 22.02.2017 року не змінювався та не скасовувався (а.с.11-12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11 вересня 2019 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13). Копією виписки з медичної карти ОСОБА_2 вбачається, що, останній знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.01.17 року по 26.01.17 року та йому було проведено операцію (а.с.14). Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 від 05.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 був сусідом померлого ОСОБА_3 , вказав, що після того як ОСОБА_7 зробили операцію, то ОСОБА_1 забрав його до себе додому на постійне проживання. Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 від 05.06.2023 року вбачається, що остання є сусідкою ОСОБА_1 , вказала, що ОСОБА_9 після операції проживав з ОСОБА_10 до дня своєї смерті (а.с.18-19). Згідно копії заповіту від 22 лютого 2017 року зареєстрованого в реєстрі №28 у с.Княждвір, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно та належні права заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.9). Заявник звертався до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак отримав відмову у зв`язку з неподанням заяви про прийняття спадщини до шести місяців після смерті ОСОБА_2 та відсутності факту проживання зі спадкодавцем на день його смерті (а.с.10). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 постанови Пленуму Пунктом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судовому практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексуУкраїни про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Встановлення такого факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати право на спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі та підлягають задоволенню, тому заяву слід задовольнити та слід встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст.15, 16 ЦК України, ст. 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 354, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити. Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 28.09.2023 року.

Суддя Махно Н. В.