Справа № 487/3470/23
Провадження № 2/487/1671/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Белорукової І.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Обуховської Р.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду міста Миколаєва цивільну справу № 487/3470/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію частки вартості автомобіля у розмірі 292548,80 грн., замість його частки у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль.

Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1989 року. У 2022 році подружжя придбало автомобіль марки Honda HR-V, чорного кольору, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано на ОСОБА_2 . Вказаний автомобіль було придбано за спільні сімейні кошти та подальше його обслуговування здійснювалось за рахунок спільного сімейного бюджету. Наразі між сторонами існують суперечки щодо користування спільним автомобілем, оскільки відповідачка одноособово, на власний розсуд користується ним, у зв`язку з чим позивач вважає, що має право на грошову компенсацію вартості спірного транспортного засобу, яка складає 292548,80 грн.

Суд своєю ухвалою від 29.06.2023 відкрив провадження та призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

19.07.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просив: визнати автомобіль марки Honda HR-V, чорного кольору, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та здійснити його поділ між ними по 1/2 частки кожному; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частки вартості автомобіля у розмірі 292548,80 грн., замість його частки у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль, припинивши право спільної сумісної власності подружжя на нього; визнати спільним сумісним майном квартиру за номером АДРЕСА_1 , загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частки зазначеної квартири в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Суд своєю ухвалою від 31.07.2023 зазначену заяву залишив без руху, з підстав в ній зазначених, та надав позивачу строк для усунення недоліків.

07.08.2023 на виконання ухвали суду від 31.07.2023 позивачем було надано висновок експерта Сірак Т.С. про вартість 1/2 частки спірної квартири та квитанцію про сплату судового збору.

Суд своєю ухвалою від 08.08.2023 заяву про збільшення позовних вимог прийняв до розгляду та визначив нову дату проведення підготовчого засідання з метою забезпечення прав відповідача та позивача на надання відзиву та відповіді на нього.

07.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою, в якій на підставі ч. 2 ст. 49 ЦПК України відмовився від позовних вимог в частині визнання автомобіля марки Honda HR-V, чорного кольору, 2019 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу 3CZRU6H55KM719950, державний номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації, просив суд прийняти дану відмову.

Суд своєю ухвалою від 08.08.2023 задовольнив заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023, прийняв відмову від частини позовних вимог та закрив провадження у справі.

22.08.2023 представник відповідача адвокат Обуховська Р.В. до канцелярії суду надала зустрічну позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна, в якій просила прийняти зустрічну позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом та здійснити поділ квартири АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_2 .

Суд своєю ухвалою від 07.09.2023 прийняв до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву та об`єднав їх в одне провадження.

У підготовчому засіданні 03.10.2023 сторони надали спільну письмову заяву про затвердження мирової угоди, укладеної з метою врегулювання спору між сторонами, відповідно до якої сторони домовились про таке: визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 право власності на квартиру за АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності згідно договору дарування від 14.08.2020 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Скориком М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 141; припинити право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 на квартиру за номером АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2022 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Скориком М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 894; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКП НОМЕР_4 право власності на квартиру за АДРЕСА_4 ; сторони зобов`язуються негайно прийняти дану мирову угоду до виконання; про наслідки укладення цієї мирової угоди сторони ознайомлені.

Крім того у підготовчому засіданні сторони зазначили, що їм роз`яснено і зрозуміло зміст ст. 207, 208 ЦПК України та відомі правові наслідки укладення мирової угоди. Зокрема закриття провадження у справі, а також неможливість повторного звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет.

У зв`язку з тим, що спір врегульовано мировою угодою, провадження у цивільній справі №487/3470/23 сторони просили закрити та затвердити мирову угоду.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та надані документи, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК Кодексу.

Частиною 1, 2, 4 ст. 207 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Положеннями ст. 208 ЦПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вивчивши зміст мирової угоди, суд доходить до висновку, що укладення мирової угоди та її зміст не суперечить вимогам закону, умови мирової угоди не порушують права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб, стосуються лише прав та обов`язків сторін і сторони наполягають на її затверджені.

Порядок виконання мирової угоди, наслідки затвердження її судом та закриття провадження у справі, передбачені ст. 208, 256 ЦПК України, сторонам роз`яснені та є зрозумілими. Крім того в зазначеній мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових наслідків підписання та виконання даної угоди.

З огляду на викладене суд вважає за можливе затвердити мирову угоду сторін, а провадженням у справі закрити.

Керуючись ст. 49, 207, 208, 255, 256, 352-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити мирову угоду від 28.09.2023, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цивільній справі № 487/3470/23 (провадження № 2/487/1671/23) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна, за умовами якої сторони домовились про таке:

1. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на квартиру за АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності згідно договору дарування від 14.08.2020, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Скориком М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 141.

2. Припинити право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.2022, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Скориком М.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 894.

3. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКП НОМЕР_4 право власності на квартиру за АДРЕСА_4 .

4. Сторони зобов`язуються негайно прийняти дану мирову угоду до виконання.

5. Про наслідки укладення цієї мирової угоди сторони ознайомлені.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна закрити.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством, для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Боброва