Провадження № 2/127/2075/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було зареєстровано 25 листопада 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №3381. Від даного шлюбу Позивач та Відповідач мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.11.2008 року по справі №2-1502/08 на користь Відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/ 4 з усіх видів заробітку (доходу) Позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи вищевикладене, Центральним відділом державної виконавчої служби м.Вінниця Головного територіального управління юстиції було відкрите виконавче провадження №5/165, номер за ЄДРВП: 19196595 за виконавчим листом №2-1502 від 02.12.2008 року. 06 грудня 2013 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . У шлюбі народився син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 зареєстрований за однією адресою з батьком. ОСОБА_6 відвідує КЗ ДНЗ №3 ВМР з 09.08.2019 року по теперішній час (Наказ про зарахування №86-ОД від 07.08.2019 року) та отримує харчування відповідно до вартості харчування в день 39 гривень (за рахунок батьків). Крім того, останнього в жовтні 2022 року було зараховано до госпрозрахункової групи Перлинки КЗ ВЛ№15 з щомісячною оплатою 500 грн. та урахуванням додаткових платежів, що підтверджується платіжними інструкціями. Також, ОСОБА_1 навчається у СК СІЧ в період з 02.22 року по теперішній час, вартість наданих послуг складає 500 грн. щомісячно. До додаткових витрат на сина, Позивач також відносить забезпечення на одяг, засоби загального користування, харчування, розвиток дитини, так відповідно до фіскального чеку від 06.05.2023 року Позивач витратив кошти у сумі 70 грн. на скакалку, фіскальний чек від 23.05.2023 року засвідчує купівлю фломастерів та паперу для дитини на суму 258.90 грн. Тобто, Позивач має значні додаткові витрати на виховання молодшого сина. Згідно з випискою хворого ОСОБА_6 від 24.05.2023 року останній мав захворювання гострого апендициту з генералізованим перитонітом, функціональної диспенсії та спайки кишок з непрохідністю через що перебував у госпітализації у ХВ№1 та було проведено оперативне втручання апендиктомія, даний факт підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25.11.2022 року. У результаті згідно виписки №956 від 26.01.2023 року виданою Вінницькою обласною дитячою клінічною лікарнею ОСОБА_6 було рекомендовано: дієтичне харчування, нагляд хірурга та гастроентеролога, консультація гастролога, контроль загальних аналізів амбулаторного дослідження та курс протиспайкової терапії. Крім того, Позивачем 06.06.2023 року відбулась купівля бустрикс вакцини для сина з метою покращення здоров`я останнього. 06.06.2023 року ОСОБА_1 проходив додаткове обстеження, а саме УЗД суглоба, де вказано, що у останнього зафіксовано багатокамерні рідинні утворення підколінної ямки справа (кіста Беккера), у результаті Позивачем понесені витрати на обстеження сина у розмірі 410 грн. Безпосередньо у Позивача протягом тривалого періоду часу спостерігаються значні погіршення стану його здоров`я. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 має стійкі захворювання, а саме ураження попереково-крижових корінців, люмбаго з ішіалгією, хронічний бронхіт, вроджену грижу стравохідного отвору діафрагми, псоріаз, хронічний синусит та камені нирок. Згідно виписки №8164 із медичної карти стаціонарного хворого урологічного відділення від 08.08.2018 року Позивач має діагноз камені сечоводу, де проводилась спазмолітична, літолитична, літокинетічна та протизапальна терапія. Дане погіршення розпочалось ще з 2009 року, що підтверджується випискою з історії хвороби від 08.04.2009 року, після чого Позивач був змушений неодноразово звертатись до лікаря на обстеження (копія ультразвукового дослідження черевної порожнини від 03.07.2015 року, копія ультразвукового дослідження сечовивідної системи від 08.10.2017 року з заключенням сечо-кам`яної хвороби, копія ультразвукового дослідження від 30.07.2018 року та 06.08.2018 року з заключенням хронічного простатиту, копія ультразвукових досліджень від 24.02.2020 року, 27.09.2020 року, 25.07.2020 року, 21.08.2021 року та 05.12.2022 року залучено у додатках). Як наслідок, Позивачем щоразу витрачається значна сума коштів не лише на проведення діагночних досліджень, а й лікування. Так підтвердженням є залучені до позовної заяви квитанції про оплату ліків. Крім витрат на власне лікування та лікування сина ОСОБА_1 позивач забезпечує реабілітацію та основне лікування матері ОСОБА_7 та батьків дружини ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 24.05.2023 року ОСОБА_7 остання має діагноз ХПМК, залишкові явища перенесеного ішемічного інсульту, ГХ ІІІст., 2ст, рисик 4, СНІст, Дисфункція сфінктера Одді, біліарний тип., Поліп жовчного міхура, Шлункова диспепсія, змішаний варіант, полікістоз нирок, новоутворення лівої нирки, ПТФС в гомілково-підколінному сегменті, ХВНІст.. Відтак, Позивачем було сплачено ренгенографічне дослідження в 2 проекціях у сумі 113 грн., ліки на суму 233, 90 грн. (фіскальний чек від 27.05.2023 року), ліки на суму 162 грн. та 30,40 грн. (фіскальний чек від 24.12.2022 року та 23.05.2023 року), внутрішньовенна інфузія у розмірі 295 грн. та 105 грн. (фіскальні чеки від 19.05.2023 року), консультацію та огляд лікарем терапевтом денного стаціонару 5 послуг у розмірі 290 грн., додаткові витрати на ліки у розмірі 2 767, 80 грн., аналіз крові на вміст сечової кислоти. Що стосується батьків дружини, то ОСОБА_9 03.09.1959 року знаходився на стаціонарному лікуванні і обстеженні в центрі клінічної неврології та розсіяного склерозу КП РОСДРЗН РОР з 04.07.2022 року по 13.07.2022 року за наслідком перенесоного ГМІ (2008р.) за ішемічним типом в басейні правої СМА, помірний лівобічний спастичний геміпарез з переважним ураженням лівої руки, виражений порушенням її функції, цефалгічний, вестибуло-кохлеарний с-м з помірними рухомими розладами. ОСОБА_10 теж потребує постійного догляду, оскільки відповідно до епікризу к.1054 має хронічну лівобічну люмбоішіалгія вертеброгенного генезу в стадії загострення м`язево-тонічна форма, з помірно вираженим больовим синдромом, помірно вираженими стато-динамічними розладами поперекового відділу хребта. Згідно за звітними відомостями позивача щодо суми заробітку для нарахування пенсії останній за 2010 рік усього склав 6110, 62 грн., за 2011 рік 3571,44 грн., за 2012 рік 4993,24 грн., за 2013 рік 1500 грн., за 2020 рік 32490,44 грн., за 2022 рік 9790 грн.. Відповідно до розрахункового листа за січень 2023 року Позивач отримав заробітну плату у розмірі 4 467,53 грн., за березень 2023 року остаточний розрахунок склав 2 321,81 грн. Враховуючи той факт, що достатній заробіток у Позивача для погашення суми боргу за сплату аліментів був відсутній, останній уклав договір з метою працевлаштування у Республіці Польща, проте рішенням Державної прикордонної служби України від 21 травня 2021 року було відмовлено в перетині державного кордону України громадянину України. Крім того, позивач має витрати на забезпечення комунальних платежів за житло, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак видатки склали наступний вигляд: за січень 2023 року 2545,27 грн., за лютий 2023 року 2653,85 грн., за березень 2023 року 2519,77 грн., за квітень 2023 року 2331, 84 грн. Таким чином, усі вищевказані фактори впливають на платоспроможність позивача під час здійснення оплати аліментів у встановленому розмірі за рішенням суду, дані факти підтверджують погіршення матеріального становища та стану здоров`я не лише позивача, а й батьків та сина. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.11.2008 року по справі №2-1502/08 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення ОСОБА_3 18-річного віку.

Ухвалою суду від 19.06.2023року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.11.2008 року по справі №2-1502/08 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/ 4 з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття сина ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що його матеріальне становище погіршилося, оскільки на його утриманні є ще одна дитина від іншого шлюбу, непрацездатні батьки дружини та його батьки.

Однак, як вбачається із рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 станом на день винесення рішення 21.11.2008року ніде не працював, а на даний час працює та отримує заробітну плату, що свідчить про його покращення матеріального становища.

Статтею 192СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Проте, окремо факт народження ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану, атому посилання позивача про те, що на його утриманні перебуває ще одна дитини від іншого шлюбу не свідчить про погіршення матеріального становища, крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 16.09.2020 року справа №565/2071/19.

Крім того, посилання позивача на погіршення матеріального становища в зв`язку перебуванням на його утримання батьків дружини та його батьків суд бере під сумнів, оскільки позивач не єдиний син у своїх батьків та останній не надав доказів витрат на лікування своєї матері та доказів не спроможності матері самій нести витрати на лікування.

Щодо посилання позивача на значне погіршення його стану здоров`я то, як зазначив сам позивач його стан погіршився ще з 2009 року, однак в суд з даним позовом він звернувся в 2023році, що не свідчить про істотне погіршення його стану здоров`я.

Крім того, посилання позивача на витрати на лікування батьків дружини не заслуговують уваги, оскільки згідно чинному законодавству позивач не зобов`язаний надавати допомогу, таку допомогу він здійснює лише на власний розсуд.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не доведено погіршення його стану здоров`я та погіршення матеріального становища, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЩЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

На підтвердження понесених витрат, представником відповідача було надано договір про надання правової допомоги від 07.07.2023року укладеної між адвокатом Лісниченко С.В. та Григорук О.В., акт виконаних робіт від 13.07.2023р; квитанція від 13.07.2023 року на суму 5368,00грн. про оплату адвокатських послуг.

Тому, суд вважає, що представником відповідача надано необхідні докази про понесення судових витрат в загальному розмірі 5368,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5368,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-81, 131, 133, 141, 264-268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5368,00грн у відшкодування витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.10.2023року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя: