Справа № 946/2641/23
Провадження № 2/946/2259/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, які згодом збільшила заявою від 16.11.2023 року та якими просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та правонаступником 1/2 частини прав та обов`язків співзабудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (будівництво здійснено на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 527/І від 30.09.1985 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11.12.1985 року, реєстровий № 1-3706).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся ОСОБА_6 , спадкоємець за законом першої черги ОСОБА_5 , фактично прийняв спадщину після її смерті, але юридично не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , за життя заповіт він не залишив, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадщину позивач прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, відповідачі відмовилися від прийняття спадщини на її користь, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Веліксар Т.І., їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що спадкоємці за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подали заяви про відмову від прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримали збільшені позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, якими просять справу розглянути за їх відсутністю, збільшені позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належить:

- 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Народного суду 2-ої дільниці від 27.08.1946 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 1-154 від 07.01.1957 року, що підтверджено відповіддю на запит № 434 від 12.06.2023 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Однак у правовстановлюючому документі було вказано по батькові власниці « ОСОБА_6 » замість вірного « ОСОБА_6 ». З рішення Народного суду 2-ої дільниці від 27.08.1946 року вбачається, що вищезгаданий житловий будинок був отриманий у спадок після смерті батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . З архівної довідки № 4-С/2 від 03.02.2022 року вбачається, що в метричній книзі про народження, шлюб та смерть Покровського Собору міста Ізмаїла Ізмаїльського повіту за 1912 рік є актовий запис № 161 від 05.10.1912 року про народження (російською мовою) « ОСОБА_6 » - батько: « ОСОБА_11 », мати: « ОСОБА_12 ». Згідно до архівної довідки № 490/22/06-21 від 28.03.2022 року, наданої Державним архівом Одеської області «ОСОБА_9» та «ОСОБА_6», 01.02.1938 року уклали шлюб. Згідно до заяви про видачу паспорта від 30.06.1979 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 документована паспортом громадянина колишнього СРСР, серії НОМЕР_1 , виданого 30.06.1979 року Ізмаїльським РВВС в Одеській області та з заяви вбачається, що чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_9 помер у 1975 році, батько (російською мовою)- ОСОБА_11 и мати (російською мовою) ОСОБА_12 . З будинкової книги на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_6 були зареєстровані за однією адресою. З аналізу вищезазначених документів вбачається, що існують деякі розбіжності у документах, однак з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_6 , яка вказана у рішенні Народного суду 2-ої дільниці від 27.08.1946 року є однією і тією ж особою з ОСОБА_6 .

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до актового запису про смерть № 257, складеного 04.04.1988 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 72587091 від 24.05.2023 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_6 являється:

-син - ОСОБА_5 , що підтверджується архівною копією актового запису про народження « ОСОБА_5 » від ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до реєстраційної книги про народження Примарії міста Ізмаїл Ізмаїльського повіту.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено будинковою книгою на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належить:

- 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 підставі рішення Народного суду 2-ої дільниці від 27.08.1946 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 1-154 від 07.01.1957 року, яку він фактично прийняв у спадщину, але юридично не оформив;

- 1/2 частка прав та обов`язків співзабудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво, якого здійснено на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 527/І від 30.09.1985 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11.12.1985 року, реєстровий № 1-3706.

Після смерті ОСОБА_5 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на вищезгадане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68939835 від 13.05.2022 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являються:

- донька - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 25.10.1974 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 15.03.1976 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 04.07.1970 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області;

- дружина - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим 07.08.1977 року Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено будинковою книгою на відповідний житловий будинок, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 , що підтверджено відповідними заявами про відмову від прийняття спадщини (спадкова справа № 58/2022).

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. № 106/02-14 від 16.02.2023 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_8 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_9 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_10 ) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) правонаступником 1/2 частини прав та обов`язків співзабудовника ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво, якого здійснено на підставі рішення виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 527/І від 30.09.1985 року та договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 11.12.1985 року, реєстровий № 1-3706.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар