Справа № 552/4704/23
Провадження № 6/524/298/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заява обґрунтована переходом Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» права вимоги за кредитним договором № 22961/0007XSGF, укладеним 27.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 212 678 грн 21 коп.

Представник заявника заяву підтримав, просив задовольнити, розгляд проводити без його участі.

Заінтересовані особи у судове засідання не прибули, про дату розгляду заяви повідомлялися належним чином, заперечень на заяву суду не направили.

Відповідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши подані заявником докази, суд установив такі фактичні обставини та виходить з наступного:

До суду в якості доказу вчинення нотаріусом виконавчого напису подано постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.11.2021 року (а.с. 5-6). Згідно даної постанови, у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Т.В. перебуває виконавче провадження № 67431131 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 22.06.2021 року, за № 203649, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 22961/0007XSGF, укладеним 27.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , у розмірі 212 678 грн 21 коп.

Заявник стверджує, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 08-02/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатку № 3 до цього договору.

Крім того, 10 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні йому, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатку № 3 до цього договору.

На підставі цього Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача на підставі ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до витягу з Додатку № 3 до договору № 08-02/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги та витягу з Додатку № 3 до договору № 10-05/23 про відступлення (купівлі-продажу), право вимоги передавалось за кредитним договором № № 22961/0007XSGF, дата договору не зазначена.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:

Заміну сторони виконавчого провадження, а також заміну стягувача та/або боржника у виконавчому провадженні та виконавчому листі врегульовано статтею 442 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї сторони виконавчого провадження суд замінює таку сторону правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 425-XII, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно зі ст. 87 Закону № 425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до положень ст. 88 Закону № 425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону № 425-XII визначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріуса.

Згідно з п. 1 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 2 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з пп. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до пп. 7.2 п. 7 глави 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку № 296/5, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.

Відтак, заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.

При цьому необхідно зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» як новий кредитор не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про видачу нового виконавчого напису нотаріуса за наявності для цього підстав і з дотриманням відповідних правових вимог.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.07.2022 року по справі № 186/545/21.

З огляду на те, що до матеріалів справи не долучено копії виконавчого напису нотаріуса, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів того, що виконавчий напис № 203649, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.06.2021 року, стосується саме кредитного договору № 22961/0007XSGF, укладеного 27.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 .

Крім того, суду не надано доказів, що право вимоги саме за цим кредитним договором взагалі передавалось Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», оскільки договорів про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, укладених між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», а також між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», суду не надано.

У зв`язку з цим, не зрозуміло, для підтвердження яких обставин заявником надано в якості доказу копію договору № 08-02/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», та копію договору № 10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс».

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 22.06.2021 року, за № 203649, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 212 678 грн 21 коп., не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 22.06.2021 року, за № 203649, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 212 678 грн 21 коп., відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Л.М. Семенова