Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/396/23

Провадження №2/377/194/23

28 вересня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

У С Т А Н О В И В:

23 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник за довіреністю Гребенюк О.С., посилаючись на статті 509, 525-527, 530, частину 1 статті 598, статті 599, 610, частину 2 статті 615, статті 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.09.2018 в розмірі 60 831,68 гривень та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684 гривні.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11.09.2018, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, які діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. При укладанні договору сторони керувалися частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додана до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000,00 гривень відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно з пунктом 2.1.1.12.7.1.1 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на сайті банку www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджено пунктом 2.1.1.12.6 договору. В порушення пункту 2.1.1.5.5 договору, а також статей 509, 526, 629, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 18.02.2023 становить в загальній сумі 60 831,68 гривень, яка складається з наступного: 49 516,96 гривень заборгованість за тілом кредиту; 11 314,72 гривень заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою судді від 23 червня 2023 року, після виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 25 серпня 2023 року.

Ухвалою суду від 25 серпня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 12 вересня 2023 року підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

12 вересня 2023 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 28 вересня 2023 року.

В призначене судове засідання позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До позовної заяви долучено клопотання представника позивача за довіреністю Гребенюка О.С., в якому він просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку ОСОБА_1 , якому адресовано судову повістку разом із позовною заявою, додатками до неї, копію ухвали про відкриття провадження у справі, та копію ухвали про відкладення розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направив, причини неявки суд не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 28 вересня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 вересня 2018 року, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу проживання, адресу реєстрації, номер мобільного та домашнього телефонів, сімейний стан, розмір щомісячної заробітної плати після сплати податків та інших вирахувань (а. с. 19-20).

Анкета-заява містить застереження про згоду Клієнта з тим, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України в повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua, і які разом з Пам`яткою клієнта і Тарифами, складають договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Відповідач зобов`язався самостійно ознайомлюватись зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на офіційному сайті www.privatbank.ua.

До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна GOLD», виписку по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 11 вересня 2018 року по 01 січня 2023 року, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , довідку про видачу кредитних карток ОСОБА_1 , копію паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 11.09.2018.

Так, відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 були видані наступні кредитні картки: 11.09.2018 карта «Універсальна» № НОМЕР_1 , термін дії 10/21; 14.06.2019 карта «Універсальна» № НОМЕР_2 , термін дії 03/23; 25.06.2021 карта «Універсальна» № НОМЕР_3 , термін дії 02/25 (а. с. 18).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 11.09.2018, 11.09.2018 встановлення кредитного ліміту 0,00 гривень, 11.09.2018 зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень; 21.03.2019 збільшення кредитного ліміту до 10 000,00 гривень; 14.06.2019 - збільшення кредитного ліміту до 20 000,00 гривень; 15.11.2019 - збільшення кредитного ліміту до 37 000,00 гривень; 21.01.2020 - збільшення кредитного ліміту до 50 000,00 гривень; 12.06.2020 - зменшення кредитного ліміту до 49 999,95 гривень; 23.06.2020 - зменшення кредитного ліміту до 47 635,92 гривень; 06.07.2020 - зменшення кредитного ліміту до 47 635,92 гривень; 14.08.2020 - зменшення кредитного ліміту до 47 635,92 гривень; 25.08.2020 - зменшення кредитного ліміту до 47 635,92 гривень; 07.09.2020 - зменшення кредитного ліміту до 47 486,04 гривень; 23.09.2020 - зменшення кредитного ліміту до 45 663,17 гривень; 07.10.2020 - зменшення кредитного ліміту до 45 663,17 гривень; 19.10.2020 - зменшення кредитного ліміту до 45 663,17 гривень; 30.10.2020 - зменшення кредитного ліміту до 44 959,64 гривень; 11.01.2022 - зменшення кредитного ліміту до 44 959,64 гривень; 24.01.2022 - зменшення кредитного ліміту до 44 959,64 гривень; 26.12.2022 - зменшення кредитного ліміту до 0,00 гривень (а. с. 17).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, що доданий до позовної заяви, заборгованість за кредитним договором б/н від 11.09.2018 станом на 18.02.2023 становить в загальній сумі 60 831,68 гривень, яка складається з наступного: 49 516,96 гривень заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 49 516,96 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 11 314,72 гривень заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 8-12).

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11 вересня 2018 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

У Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, зазначені умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, неустойки для наступних видів кредитних карт: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна GOLD».

При цьому, для карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна Contract» процентна ставка для всього періоду кредитування вказана як незмінна, а для інших карток процентна ставка підвищується у чітко вказані дати. Також є відмінності у розмірах та порядку нарахування неустойки.

Використання даних, наведених Тарифів, є можливим лише за умови, якщо відомо про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та, виходячи з чого, має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, яку конкретно картку отримав позичальник і що саме ці Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил, які долучені до матеріалів справи, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки витяг з Умов і правил надання банківських послуг, які долучені до справи, не підписані відповідачем.

Всі ці обставини не дають підстав вважати, що позичальнику при оформленні анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 11 вересня 2018 року були надані для ознайомлення в письмовому виді саме ті Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і Правила надання банківських послуг і саме в тій редакції, витяги з яких надав позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, що саме вони мались на увазі сторонами при оформленні анкети-заяви. Між тим, в самій анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаній відповідачем, не зазначені ні процентна ставка за користування кредитними коштами, ні строк надання банківських послуг, ні будь-які інші умови надання банківських послуг, про які йдеться у ній.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитом, надані банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс19.

Ознайомлення відповідача ОСОБА_1 11.09.2018 з паспортом споживчого кредиту, копія якого долучена позивачем до справи, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що анкета-заява позичальника не містить розміру процентної ставки, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому визначена процентна ставка, не підписаний відповідачем та відсутні дані про конкретний тип кредитної картки, отриманої відповідачем, тому не є складовою частиною кредитного договору, то підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відсутні. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема, статтею 1048 ЦК України, позивач не пред`явив.

Із виписки по картковому рахунку відповідача, доданого до позовної заяви, вбачається, що відповідач користувався грошовими коштами у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 11 вересня 2018 року. При цьому, відповідно до виписки з карткового рахунку та розрахунку заборгованості позивач списував з рахунку відповідача проценти за використання кредитного ліміту за ставкою 3,6 %, 3,5 %, 1,7 % в місяць, тобто кошти, внесені відповідачем на погашення кредиту, позивач зараховував також і на погашення процентів.

Враховуючи, що між сторонами не узгоджено розмір процентів за користування кредитом, то необхідно зарахувати внесені відповідачем кошти саме на погашення кредиту (фактично отриманих відповідачем коштів).

З наданого розрахунку заборгованості видно, що в період з 11.09.2018 по 18.02.2023 включно відповідачем фактично було отримано та використано кредитних коштів на загальну суму 84 546,61 гривень (колонка № 3 розрахунку заборгованості за період з 11.09.2018 по 18.02.2023 ).

Як зазначено представником позивача в розрахунку заборгованості, відповідачем за період з 11.09.2018 по 18.02.2023 було погашено заборгованості в розмірі 80 546,48 гривень, а саме: за період з 11.09.2018 по 18.02.2023 56 754,35 гривень за поточним тілом кредиту; 10 290,28 гривень - за простроченим тілом кредиту; 8 469,44 гривень за нарахованими відсотками, 5 032,41 гривень за простроченими відсотками.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем фактично було отримано та використано кредитних коштів на загальну суму 84 546,61 гривень та внесено коштів на погашення заборгованості в розмірі 80 546,48 гривень (56 754,35+10 290,28+8 469,44+5 032,41), то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом (тілом кредиту) в сумі 4 000,13 гривень (84 546,61 гривень 80 546,48 гривень).

В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) в сумі 45 516,83 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 11 314,72 гривень, є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 4 000,13 грн. х 100:60 831,68 грн. = 6,58 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2 684 х 6,58 % :100 = 176,60 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 вересня 2018 року (тілом кредиту) в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 13 (тринадцять) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 176 (сто сімдесят шість) гривень 6о (шістдесят ) копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», , МФО 305299, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 28 вересня 2023 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька