Справа №489/4526/23
Провадження №2/489/1896/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Юлія Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив.

Позивачка, через свою представницю адвокатку Шиян Ю.М., звернулася до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на індивідуальний гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 належав на праві власності гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батьків, вона звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Скорик Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищевказаний гараж, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цей гараж.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не надано доказ, який б підтверджував зазначену у позові постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.05.2023. Також, вбачається з позову, що ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом проживання однією адресою з померлим на день його смерті, але докази, які б могли це підтвердити відсутні у позовній заяві.

Від представниці позивачки надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що у відзиві на позов представник відповідача зазначає про відсутність в доданих до позовної заяви постави про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, до відповіді на відзив додано вказаний документ. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно зі спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання заяви про відмову у прийнятті спадщини до нотаріальної контори.

Ухвалою суду від 11.08.2023, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано докази.

Ухвалою суду від 10.10.2023, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Рішення просить прийняти відповідно до чинного законодавства України.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на індивідуальний гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 яка є донькою спадкодавця звернулась до нотаріуса з метою оформити право на спадщину, в чому їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на гараж.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 яка є донькою спадкодавиці звернулась до нотаріуса з метою оформити право на спадщину, в чому їй було відмовлено з тих самих підстав та рекомендовано звернутись до судових органів для визнання права власності в порядку спадкування.

З огляду на відмову нотаріуса, позивачка звернулась до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ,вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 1955 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на індивідуальний гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

З паспорта позивачки серії НОМЕР_5 , вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, сформованого 03.05.2023, станом на 16.06.2017 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 фактично прийняла частку спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , оскільки фактично проживала зі спадкоємцем на час відкриття спадщини.

03 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Ю.В. від 24.05.2023 за вих. № 28/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 07/2023 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

03 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Ю.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Ю.В. від 24.05.2023 за вих. № 28/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку у праві власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 08/2023 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Згідно виписки з рішення № 99 виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 17.05.1991, вирішено переоформити гараж на ОСОБА_2 , паспорт автомобіля НОМЕР_6 від 21.09.1990.

Відповідно до висновку КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.06.2000, розглянувши надані ОСОБА_2 документи та матеріали технічної інвентаризації від 18.01.1999, встановлено, що згідно рішення № 811 виконкому Миколаївської міської ради від 04.06.1968 інваліду 2 групи ОСОБА_5 дозволено будівництво гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво гаражу погоджено з головним архітектором м. Миколаєва. Вирішено про можливе оформлення права власності на індивідуальний гараж по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.08.2001, визнано за ОСОБА_2 право власності на індивідуальний гараж розташований у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

З реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, вбачається, що в КП ММБТІ зареєстровано право власності на індивідуальний гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 23.10.2001 року за реєстровим № 255.

Також, до матеріалів справи долучені дозволи на відведення земельної ділянки та будівництва гаражу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто право власності ОСОБА_2 на гараж належним чином оформлене, однак відсутній запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який на час набуття права власності ще не функціонував, у зв`язку з чим нотаріус відмовив позивачці у оформленні права власності на спадкове майно.

Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IVдержавна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав на об`єкти нерухомого майна.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Рішення районного суду, на яке покликається позивач, набрало законної сили 17.09.2001, тобто до прийняття Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про проведення державної реєстрації права власності спадкодавця, підтверджене рішенням суду, що набрало законної сили, не може бути підставою для висновку про відсутність самого права та неможливість переходу вказаного права у порядку спадкування за законом (постанова ВС від 10.04.2019 у справі № 522/4689/16-ц).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абзацах другому та третьому пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Обставини, які входять до предмета доказування (частина перша статті 179 ЦПК України 2004 року) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

З огляду на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батьків позивачки, остання позбавлена можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Юлія Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на індивідуальний гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Скорик Юлія Вікторівна, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 15.

Повний текст судового рішення складено «22» листопада 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева