Справа № 452/2268/23 Головуючий у 1 інстанції: Бікезіна О.В.
Провадження № 22-ц/811/1881/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2023 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 31.03.2021 року у розмірі 135395 грн. 53 коп. та заборгованості за заявою-анкетою №_CARD від 31.03.2021 року в розмірі 5765 грн. 41 коп.

Одночасно з позовом ТОВ «Брайт Інвестмент» подало заяву про забезпечення позову, в якій просило накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , обґрунтовуючи тим, що вже досить тривалий час відповідач не сплачує кредитну заборгованість, а тому є ризик відчуження майна з метою уникнення від виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2023 року в задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив позивач ТОВ «Брайт Інвестмент», просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і прийняти нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

За позицією апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неспівмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Вважає, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитись коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечним, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського Суду з прав людини.

Додає, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин, якими обґрунтовується дана заява, суд не сприяв учасникам справи в реалізації ними своїх прав, не було здійснено призначення даної справи до розгляду з викликом сторін для повного та всебічного розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

У судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.09.2023 року, є дата складення повного судового рішення 13.09.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ст.151 ЦПК України, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт,чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що ТОВ «Брайт Інвестмен» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 141160 грн. 94 коп.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , позивачем не надано суду інформації щодо належності відповідачу майна та його вартості та (або) грошових коштів, що позбавляє суд можливості встановити співмірність виду забезпечення позову з ціною позову, позаяк, власне на позивача покладається обов`язок надати докази на підтвердження вимог, зазначених у заяві про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі №932/14900/19.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення, про які просить позивач у своїй заяві, при вирішенні даного питання судом не було допущено порушень норм процесуального права, які його регулюють, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381-383, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повний текст постанови складений 13 вересня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич