КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/5139/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Білич І.М., Березовенко Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Крушенівського Романа Олексійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення у складі судді Лісовської О.В.,

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» заборгованість за договором №5212404 про надання коштів у позику від 02 вересня 2021 року в сумі 318 603 грн 82 коп. та судовий збір у розмірі 4 779 грн 07 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» заборгованість за Договором про надання коштів у позику від 02 вересня 2021 року у розмірі 315 603 грн 82 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 156 грн 03 коп.

23 травня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Заява мотивована тим, що у позовній заяві позивачем було заявлено про судові витрати, які він очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, становлять 12 000 грн. На підставі викладеного, представник позивача просив постановити додаткове рішення у даній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» про винесення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Крушенівський Р.О. в інтересах ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року, оскільки вона є необґрунтованою, такою що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити додаткове рішення яким задовольнити вимоги ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу адвоката в сумі 12 000 грн.

Зазначає, що з наданих суду доказів вбачається, що 31 березня 2023 року між позивачем та адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс» був укладений договір про надання юридичних послуг №31/03/23. Також адвокатом був складений акт приймання-передачі наданих послуг №73 від 22 травня 2023 року по справі №754/5139/23. Судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом даної справи, складаються з витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 12 000 грн.

Вказує, що наданий акт приймання-передачі наданих послуг №73 від 22 травня 2023 року відповідає вимогам законодавства, він містить детальний перелік виконаних адвокатом робіт, а їх вартість визначена відповідно до кількості годин, витрачених для надання правової допомоги відповідно до погодженої договором про надання правової допомоги ставки за 1 годину роботи адвоката в розмірі 2 000 грн. В той же час іншою стороною не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу адвоката в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України та не доведено не співмірності таких витрат в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України. Тобто, суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що: «саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони». Таким чином, у питанні визначення розподілу судових витрат судді мають виступати виключно як арбітри та надавати оцінку доказам та доводам, що наводяться сторонами.

Вказує, що матеріалами справи повністю підтверджено факт понесення позивачем по справі судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 12 000 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зі справи убачається, що у позовній заяві було зроблено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що в сумі 12 000 грн (а.с.3).

Після ухвалення рішення по справі, повний текст якого виготовлено 18.05.2023, у визначений законом строк - 23.05.2023 представником позивача було подано клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» 12 000 грн витрат на правничу допомогу, долучивши при цьому до клопотання: договір про надання юридичних послуг № 31/03/23 від 31.03.2023 у п. 3.1. якого зазначено, що вартість 1 години надання правової допомоги складає 2000 грн (а.с. 60-64).

Відмовляючи в задоволенні клопотання, районний суд послався на те, що до справи не долучено належних а допустимих доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Між тим, колегія суддів вважає помилковим такий висновок районного суду, враховуючи наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали, як постановленої з порушенням положень процесуального права та ухваленням по справі в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення заяви.

Так, з акту приймання-передачі послуг № 73 від 22.05.2023 убачається, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» надано наступні послуги:

- усна консультація клієнта, пов`язана з предметом спору - 1 години - 2 000 грн.;

- підготовка позовної заяви (аналіз законодавства та правових висновків викладених у постановах ВС з даної категорії справ, її належне оформлення та направлення до суду) - 3 години - 6000 грн;

- підготовка заяви про забезпечення позову, її належне оформлення та направлення до суду - 1,5 годин - 3000 грн;

- підготовка клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу у справ № 754/5139/23 його належне оформлення та направлення сторонам 0,5 годин - 1000 грн.

Посилаючись на зазначене, представник позивача вважав, що є підстави для стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12 000 грн.

Однак колегія суддів не повною мірою погоджується з аргументами представника позивача.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Так, колегія суддів погоджується з тим, що надання консультації клієнту та підготовка позовної заяви в сукупній кількості часу 4 години на 8 000 грн заслуговують на увагу.

Між тим, витрачений час 1,5 годин на заяву про забезпечення позову на суму 3000 грн, колегія суддів вважає завищеним, враховуючи, що вона подібна за змістом з позовом та була подана разом з ним, а тому відсутні підстави вважати, що заява направлялася окремо, як про це вказує представник позивача в акті приймання-передачі послуг № 73 від 22.05.2023.

Таким чином наявні підстави до зменшення суми на підготовку заяви про забезпечення позову з 3 000 грн 1 500 грн.

Підлягає до зменшення й сума на підготовку клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу з 1 000 грн до 500 грн, оскільки значної складності для його підготовки не убачалося.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне врахувати й ту обставину, що матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час та те, що вирішений спір особливої складності не представляє.

Отже, колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» на професійну правничу допомогу, дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір, окрім іншого має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про задоволення поданої по справі апеляційної скарги й скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року, як постановленої з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та ухвалення по справі нового судового рішення про часткове задоволення заяви й стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у сумі 10 000 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Крушенівського Романа Олексійовича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет» 10 000 грн витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: