Справа №705/2334/23
2-з/705/40/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трепака Олександра Івановича про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Марченко Н.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними договорів дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності та визнання права власності на нерухоме майно.

02.10.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Трепак О.І. подав до суду зустрічну позовну заяву разом із заявою про забезпечення зустрічного позову, в обґрунтування якої зазначив наступне.

27.09.2023 ОСОБА_1 стало відомо, що у період, на думку позивача за первісним позовом ОСОБА_2 , проживання його та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, було придбано рухоме та нерухоме майно, яке зареєстроване на ОСОБА_2 , а саме:

1) автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який оформлено на ім`я ОСОБА_2 у 2007 році;

2) квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги, що зазначене майно, відповідно до вимог та обґрунтувань ОСОБА_2 , може набути статусу спільного майна подружжя ОСОБА_5 , відповідач у справі ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання рухомого та нерухомого майна спільним майном подружжя, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Необхідність звернення до суду з цією заявою викликана тим, що на цей час вищевказане спірне майно, а саме квартира та автомобіль, знаходиться у власності ОСОБА_2 , а значна вартість спірного майна: квартира АДРЕСА_1 720 119,00 грн., та автомобіля марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 282 048,00 грн., приховування факту наявності цього майна від ОСОБА_1 та нотаріуса, до якого ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини, дають обґрунтовані підстави вважати про намір та можливість ОСОБА_2 до відчуження нерухомого та рухомого майна третім особам. Нічим необмежене право розпорядження спірним майном ОСОБА_2 в період розгляду справи в суді може привести до фактичної втрати можливості виконання рішення суду у разі задоволення зустрічної позовної заяви.

З цих підстав ОСОБА_1 вважає за необхідне вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно та заборони вчиняти певні дії. Вважає такі дії забезпечення позову унеможливлять укладення угод власником майна, які потягнуть втрату власності, будуть ефективним засобом, який забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Просить суд постановити ухвалу, якою накласти арешт на наступне майно:

- автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ;

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , укладати угоди відчуження, оренди (лізингу) та передавати в заставу наступне майно:

- автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ;

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Допустити до негайного виконання ухвалу суду в силу ч. 1 ст. 157 ЦПК України в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути вказану заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та наявні матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні судді Піньковського Р.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Марченко Н.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними договорів дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності та визнання права власності на нерухоме майно.

Підготовчий розгляд у вказаній справі не проведено. Питання про прийняття зустрічної позовної заяви судом буде вирішено у підготовчому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні.

Згідно пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного правам чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 05 червня 2018 р. у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 р. у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-186гс18), від 30 січня 2019 р. у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18) та від 04 червня 2019 р. у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач подав заяву про забезпечення позову разом з зустрічним позовом в межах цивільної справи, підготовче засідання у якій не проведено. У зустрічній позовній заяві відповідач по первісному позову просить визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 : автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 та квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Зазначає, що підставою для вказаних позовних вимог є саме первісний позов, у якому ОСОБА_2 поставив питання про визнання певного майна, яке не є предметом спору по зустрічному позову, спільним майном подружжя, придбаного у той самий період, що і автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, та квартира АДРЕСА_1 , але зазначені транспортний засіб і квартиру не вказав. Оскільки станом на зараз вирішується питання щодо спадкового майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 та поділу його між спадкоємцями, а квартира і автомобіль зареєстровані за ОСОБА_2 , тому з метою недопущення маніпуляцій з майном та, як наслідок, позбавлення ОСОБА_1 її майнових прав, і стало питання звернення до суду із зустрічним позовом, і у разі задоволення позовних вимог, виконання такого рішення суду належним чином буде можливим.

Суд, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів саме таких видів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача за зустрічним позовом накласти арешт та заборонити вчиняти дії, пов`язані з відчуженням, орендою (лізингом) та передачею в заставу спірної квартири АДРЕСА_1 .

В частині вимоги заяви про накладення арешту на транспортний засіб, на думку суду слід відмовити, оскільки до заяви не додано доказів, що підтверджують право власності ОСОБА_2 або будь-якої іншої особи на транспортний засіб автомобіль марки Hyundai Tucson, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначені обставини свідчать про необґрунтованість заяви про забезпечення позову в цій частині, оскільки таке забезпечення може привести до порушення цивільних прав та інтересів невизначеної кількості інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , ст. ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Трепака Олександра Івановича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_2 укладати угоди відчуження, оренди (лізингу) та передавати в заставу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м, житловою 16,5 кв.м, титульним власником якої, відповідно договору купівлі-продажу від 19.02.2015, зазначено ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію ухвали надіслати до Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для вжиття відповідних заходів та сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Р. В. Піньковський