Справа 556/423/23
Номер провадження 2/556/194/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кужіль Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном та земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні спільним майном та земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначила що, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0421, площею 0,0894 та, цільове призначення для ведення садівництва, яка розташована на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Право власності на вказану земельну ділянку за позивачкою зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом від 21.11.2022 року. Земельна ділянка ОСОБА_1 , межує з земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_2 за кадастровим номером :04:001:0423. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформацією від 06.02.2023 року. На межі земельних ділянок позивачки та відповідачки розташований спільний будинок та колодязь. Обставини розташування вказаних об`єктів підтверджуються схемою (таблицею) координат поворотних точок земельної ділянки згідно відомостей ДЗК. Вказаний будинок та колодязь перебували у спільному користуванні між сусідами ще до набуття відповідачем права власності на її земельну ділянку. Вода з колодязя є єдиним джерелом постачання води для обслуговування земельної ділянки позивачки. Водночас, з недавнього часу відповідачка та її чоловік почали створювати перешкоди в користуванні позивачкою спірним колодязем. Зокрема по межі між їхніми земельними ділянками вони встановили паркан з шиферу, яким перекрили доступ до колодязя. Таким чином, наразі ОСОБА_1 , не може користуватись спільним колодязем для обслуговування своєї земельної ділянки за цільовим призначенням. ОСОБА_1 , намагалась врегулювати спірні питання із сусідами в мирний спосіб, про що відповідачкою було складено розписку від 12.10.2022 року. Зі змісту даної розписки слідує, що відповідачка не заперечувала в тому, що спільний колодязь та будинок будуть розташовані на своїх місцях без змін, тобто користування ними не зміниться після заміни паркану по межі між їхніми земельними ділянками. Однак намагання ОСОБА_1 , до мирного врегулювання спірних питань не дали бажаного результату. Тому, з метою отримання допомоги для вирішення суперечки з сусідами, позивачка звернулась до місцевої поліції, на підтвердження чого надає суду копію своїх пояснень. Разом з тим, вказані дії також не призвели до вирішення спору між позивачкою та сусідами. Відповідачка та її чоловік нехтують усними домовленостями, а тому повністю перекрили для позивачки доступ до колодязя в той спосіб, що мав місце раніше, що в свою чергу унеможливлює користування земельною ділянкою за її призначенням (наявність води для обслуговування земельної ділянки є вкрай необхідним). При цьому вода з колодязя чиста, а тому використовувалась також для власного споживання.

На підтвердження факту наявності перешкод в користуванні позивачкою колодязем надає фотокопії зображень земельної ділянки та колодязя на 16-ти арк.

У зв`язку з наявністю спору між сторонами щодо перешкод в користуванні колодязем, необхідним для обслуговування належної позивачці земельної ділянки та для власного споживання води з даного колодязя, який вони самостійно не можуть вирішити, позивачка вважає, що дане питання необхідно вирішити у судовому порядку.

Іншої можливості відновити своє право ОСОБА_1 , не має, що і стало підставою для звернення до суду.

Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13.02.2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 28.02.2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Відповідачка ОСОБА_2 , користуючись своїми процесуальними правами, 23.03.2023 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що з її сторони по відношенню до ОСОБА_1 , жодних порушень, обмежень щодо їх спільного майна - колодязя, не вчинялось та не чиниться на даний час. Встановлений нею паркан розміщений не на спільній з позивачкою межі, а повністю розташований на території її земельної ділянки.

Не відповідає дійсності твердження позивачки про те, що остання обмежена у користуванні спільним колодязем. Так, у зв`язку із встановленням паркану у сторін однаковий, нічим не обмежений, доступ до спільного колодязя.

Крім того, не відповідає дійсності твердження позивачки про відсутність на її земельній ділянці іншого окрім спільного колодязя, джерела водопостачання. Так, на ділянці позивачки встановлена свердловина яка забезпечує її водою.

Надана позивачкою розписка підтверджує що всі дії відповідачки щодо встановлення паркану були предметом їх спору та врегульовані за спільною домовленістю позивачки та відповідачки.

Враховуючи відсутність у позивачки реального та фактичного порушення її прав відповідачка вбачає у даному позові дії позивачки, які можуть характеризуватись як зловживання цивільним правом, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Будь-яких інших процесуальних дій не вчинялося та заяв до суду не надходило.

В судове засідання представник позивачки адвокат Полюхович О.І., не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 , не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні, виходячи з мотивів наведених у відзиві.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0421, площею 0,0894 та, цільове призначення для ведення садівництва, яка розташована на території Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 25.03.2010 року та копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом від 21.11.2022 року.

Також судом встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 , межує з земельною ділянкою ОСОБА_2 , за кадастровим номером :04:001:0423. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформацією від 06.02.2023 року.

На межі земельних ділянок позивачки та відповідачки розташований спільний будинок та колодязь.

Обставини розташування вказаних об`єктів підтверджуються схемою (таблицею) координат поворотних точок земельної ділянки згідно відомостей ДЗК. Також матеріалами справи встановлено, що по межі між земельними ділянками сторін відповідачка встановили паркан з шиферу, яким перекрили доступ до колодязя. Таким чином, наразі ОСОБА_1 , не може користуватись спільним колодязем для обслуговування своєї земельної ділянки за цільовим призначенням. Наявність паркану та факту наявності перешкод в користуванні колодязем підтверджується фотографіями на 16-ти арк., які додані позивачкою до матеріалів справи.

Вказані докази доводять факт вчинення перешкод в користуванні джерелом водопостачання для позивача та спростовують твердження відповідача ОСОБА_4 про те, що спір між сторонами відсутній і перешкоди не вчиняються.

ОСОБА_1 , намагалась врегулювати спірні питання із сусідами в мирний спосіб, про що відповідачкою було складено розписку від 12.10.2022 року.

Зі змісту даної розписки яка була досліджена в судовому засіданні слідує, що ОСОБА_2 , не заперечувала в тому, що спільний колодязь та будинок будуть розташовані на своїх місцях без змін, тобто користування ними не зміниться після заміни паркану по межі між їхніми земельними ділянками.

Однак намагання ОСОБА_1 , до мирного врегулювання спірних питань не дали бажаного результату.

Тому, з метою отримання допомоги для вирішення суперечки з сусідами, ОСОБА_1 , звернулась до відділу поліції, що підтверджується копією пояснень від 27.10.2022 року та копією рапорту від 27.10.2022 року.

Разом з тим, вказані дії також не призвели до вирішення спору між сторонами, і на час судового розгляду справи перешкоди у користуванні майном не усунуті.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 Цивільного кодексу України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Нормами ст. 2, 3 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, держави, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою 1 статті 50 Конституції України гарантовано право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з ч.1, 2 ст.103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ч. 1, 2 ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачка створює перешкоди у користуванні спільним колодязем, який є єдиним джерелом постачання води для обслуговування земельної ділянки позивачки, шляхом встановлення паркану, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволенні позову у зв`язку з тим, колодязь є не єдиним джерелом постачання води для обслуговування земельної ділянки позивачки, відповідач не надала жодного належного, достовірного та допустимого доказу наявності іншого водопостачання (свердловини), у зв`язку з чим суд відхиляє даний довод.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені позивачкою та документально підтвердженні судові витрати на сплату судового збору під час звернення до суду з позовом в сумі 1073,60 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.78, 79, 90, 91, 152, 158 ЗК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним майном та земельною ділянкою - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні колодязем, що знаходиться на спільній межі земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0421 та земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:0423 шляхом демонтажу частини паркану, який розташований над цим колодязем та забезпечення безперешкодного доступу до води в колодязі й належного його використання (з можливістю встановлення над колодязем спільної кришки з ручкою, яка обертає механізм, необхідний для зручного черпання води).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 1073,60 гривень.

Повний текст рішення буде складено 12 червня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу ХІІІ Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Повний текст рішення складено 12 червня 2023 року

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителька АДРЕСА_2 .