Житомирський апеляційний суд
Справа №285/4775/23 Головуючий у 1-й інст. Літвін О.О.
Категорія 8 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів:Галацевич О.М., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу № 285/4775/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання договору дарування нерухомого майна, скасування державної реєстрації, припинення права власності та визнання права власності на нього

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Літвін О.О. у м. Звягелі

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним укладеного між сторонами 15.06.2022 договору дарування землі з розташованим на ній будинком, скасування державної реєстрації, припинення права власності відповідача на землю і будинок і визнання за позивачкою права власності на останнє майно.

Цього ж дня представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.08.2023 заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повернуто на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції повернув її заяву, порушивши норми процесуального права і неправильно застосувавши норми матеріального права. Вказує, що існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_2 може відчужити житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним, кадастровий номер :04:002:0127 загальною площею 0,25 га, що унеможливить у разі задоволення позову виконання рішення суду, відтак необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на ці об`єкти нерухомості. Без перебування нерухомого майна (будинку і земельної ділянки) у власності ОСОБА_2 повернути майно буде неможливо, тому існує необхідність у скасуванні вищезазначеної ухвали.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити у зв`язку з безпідставністю. Зазначає, що наміру продавати будинок не має, спірний будинок будував виключно за свої кошти для себе та своєї дитини, яка в ньому зареєстрована, що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади 2023/005401209 від 18.07.2023.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову на підставі ч.10 ст. 153 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того що, перевіривши викладені заявницею обставини, суд не вважає їх достатніми для обгрунтованого припущення, що невжитття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення; вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявниця, та інтересів сторін.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову посилалася на те, що існують вагомі підстави вважати, що ОСОБА_2 може відчужити житловий будинок та земельну ділянку.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.08.2023 заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повернуто на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України встановлено зміст та форму заяви про забезпечення позову.

Так, ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмові формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що в ній міститься достатньо інформації щодо предмета забезпечення, як того вимагає стаття 151 ЦПК України.

Колегія суддів зауважує, що учасники судового процесу на власний розсуд обирають як саме їм обґрунтовувати свою правову позицію при подачі до суду тої чи іншої заяви, але це має вирішуватися під час розгляду заяви по суті, а не на стадії вирішення питання про прийняття чи не прийняття такої.

Заявницею обґрунтовано необхідність заходу забезпечення позову, а саме нею наведені мотиви та підстави забезпечення позову у такий спосіб, який вона вважала необхідним.

Висновки суду про те, що викладені заявницею обставини, суд не вважає достатніми для обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, а також, що вид забезпечення позову є співмірним з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявниця, та інтересів сторін стосуються розгляду заяви про забезпечення позову по суті, а не при вирішенні питання щодо повернення заяви про забезпечення позову заявнику з підстав невідповідності змісту і форми заяви про забезпечення позову вимогам ст. 151 ЦПК України.

Тобто оцінку обставинам щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності доказів можливого відчуження нерухомості, співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суд надає безпосередньо під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до перевірки відповідності зазначеної заяви вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, що не відповідає визначеній у ст. 2 ЦПК України меті цивільного судочинства та принципам верховенства права та пропорційності, ст.ст. 10, 11 цього ж Кодексу.

За таких обставин вказана заява про забезпечення позову підлягала вирішенню по суті без застосування наслідків, передбачених ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскільки заява не містить недоліків, при яких суд повинен її повернути заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, оскаржувана ухвала, як незаконна, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376,379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року скасувати, а справу направити до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28.09.2023.

Головуючий Судді: