Справа № 694/1918/23
провадження № 2/694/406/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.10.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сакун Д.І., з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якого діє адвокат Бабенко Руслан Володимирович (адреса: вул. Благовісна, 68, м. Звенигородка, Черкаська область, тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (адреса: 03124, м.Київ, бкльвар Варцлава Гавела, 4, оф. 520, ), третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна (адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович (адреса: вул. Кирилівська, 172, оф. 65, м. Київ, 04073, тел. НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

11.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни № 2715 від 30.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості в розмірі 18934,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що у липні 2023 року на роботі йому повідомили про те, що надійшов виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів і на роботі він отрима копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника. Із постановити приватного виконавця дізнався, що на підставі виконавчого напису № 2715 від 30.03.2021 року приватного нотаріуса Киїського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. розпочате виконавче провадження № НОМЕР_9 про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» коштів у сумі 18934,00 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з грубим порушенням положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Проте, він борг не визнавав, і документи які підтверджують безпірність заборгованості у нотаріуса відсутні, а тому виконавчий напис є незаконним та протиправним.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками за юридичною адресою, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.08.2023 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_9.

Одночасно з позовною заявою на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Бабенка Р.В. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду від 14.08.2023 року задоволено заяву представника позивача адоката Бабенка Р.В. про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 2715 від 30.03.2021 рокуз ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості в розмірі 18934,00 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» копії матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 2715 від 30.03.2021 року та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни належним чином завірену копію справи щодо вчинення виконавчого напису № 2715 від 30.03.2021 рокупро стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості в розмірі 18934,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 30.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною було вчинено виконавчий напис № 2715 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості за період з 11.11.2020 року по 25.03.2021 року включно на суму 17984,00 грн. з яких: 3200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14784,00 грн.- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. За вчинення цього виконавчого напису стягнуто плату згідно чинного законодавста, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 18934,00 грн.

У виконавчому написі зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ«Фінансова компанія «Фінанс інновація» виникла на підставі Договору № 8-2 від 12.10.2020 року, укладеного між сторонами.

14.04.2021 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

14.04.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_9 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості в розмірі 18934,00 грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди в сумі 1893,4 грн.

12.05.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович виніс постанову по ВП № НОМЕР_9 про звернення стягненя на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

31.07.2023 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович виніс постанову по ВП № НОМЕР_9 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак,згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 23.01.2018 року в справі №310/9293/15, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Розрахунок боргу, здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, пені та штрафів, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19).

В ході судового розгляду встанволено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Відтак нотаріус не мав змоги упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх, оскільки докази отримання надані не були.

Крім того, суд вважає слушними доводи позивача про те, що в зв`язку з оскарженням в порядку адміністративного судочинства постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що з 22.02.2017 року нотаріуси не можуть вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені.

Відповідач жодними належними та допустимими доказами не спростував доводи позивача, та не надав суду документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , документи, які б підтверджували безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень. Тобто, відповідач не скористався своїм правом на подання доказів на спростування позиції позивача. Крім того, у зв`язку з неможливістю судом отримати необхідні докази, незважаючи на їх витребування у приватного нотаріуса Григорян Д.Г. та невиконання приватним нотаріусом ухвали суду, суд зважаючи на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що відповідачем під час розгляду справи не доведено законності вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів з ОСОБА_1 на його користь. Тож, у контексті наведеного, суд вважає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., а також 805,30 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно приписами статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правничої допомоги адвокатом Бабенком Р.В. від 11.08.2023 року, розрахунок витрат на правничу допомогу та квитанцію про оплату правової допомоги.

Наведені докази є достатніми у розумінні ст.80 ЦПК України на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу. При цьому суд, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, вважає їх співмірними із заявленим розміром оплачених послуг адвоката та не вбачає підстав для зменшення розміру визначених позивачем витрат на правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 12, 13, 76 - 82, 109, 110, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), в інтересах якого діє адвокат Бабенко Руслан Володимирович (адреса: вул. Благовісна, 68, м. Звенигородка, Черкаська область, тел. НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (адреса: 03124, м.Київ, бкльвар Варцлава Гавела, 4, оф. 520, ), третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна (адреса: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ), третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Єфіменко Денис Олегович (адреса: вул. Кирилівська, 172, оф. 65, м. Київ, 04073, тел. НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни № 2715 від 30.03.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» заборгованості в розмірі 18934,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (адреса: 03124, м.Київ, бкльвар Варцлава Гавела, 4, оф. 520, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 5000 грн.00 коп. за надання правової допомоги, 1073,60 грн. судового збору за подання позовної заяви та 805,30 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 6878,90 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторонни можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 11.10.2023.

Суддя Д.І. Сакун