Справа № 594/136/22
21 вересня 2023 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Шимків Н.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Борщеві, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-правові системи» до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних витрат у порядку регресу,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до полісу №200341307 від 20.06.2020 цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ТДВ «СК`Ю.ЕС.АЙ», яке виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 77 637,72 грн.
Між ТДВ «СК» «Ю.ЕС.АЙ» та ТОВ «Інформаційно-правові системи» укладено договір №20-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп.1.1.3).
Ухвалою суду від 11 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 29 липня 2022 року провадження по справі зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.
Ухвалою суду від 14 липня 2023 року провадження у справі поновлено і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 01.09.2023. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, викликався шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, однак, судова повістка повернута без вручення з відміткою про відсутність відповідача за зазначеною адресою, що відповідно до п.4) ч.8 ст.128 ЦПК України являється належним врученням судової повістки.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечував.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.
Постанова набрала законної сили 22.09.2020, що встановлено з ЄДРСР.
Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.09.2020, відповідач ОСОБА_1 під час ДТП, яка мала місце 28.08.2020 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд вважає, що вина відповідача у пошкоджені застрахованого автомобіля встановлена судовим рішенням та не підлягає додатковому доказуванню.
Відповідно до полісу №200341307 від 20.06.2020 цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ТДВ «СК`Ю.ЕС.АЙ», яке виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 77 637,72 грн.
Згідно зі ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Також під час розгляду справи встановлено та не підлягає додатковому дослідженню те, що відповідач ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Між ТДВ «СК» «Ю.ЕС.АЙ» та ТОВ «Інформаційно-правові системи» укладено договір №20-05 про відступлення права вимоги (цесії) від 20.05.2021, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за укладеними договорами добровільного страхування кредитів (п.2.1, пп.1.1.3).
З метою повідомлення відповідача про заміну кредитора та з метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу претензію № 200341307 від 18.06.2021. Однак, станом на дату подання цієї позовної заяви, відповідачем не відшкодовано фактичних витрат в порядку регресу.
Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 38.1.1 а) ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», cтраховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду у разі, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки.
В силу ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З огляду на вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути суму страхового відшкодування.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі з витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 2481,00 грн. теж підлягають стягненню з відповідача.
На підставі ст.ст. 979, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-правові системи» понесені судові витрати на сплату судового збору при поданні позовної заяви до суду в розмірі 2481,00 грн. та 11 400,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 26 вересня 2023 року.
Головуючий