Справа №295/1492/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Лайчук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення додаткового страхового відшкодування та майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся з позовною заявою, якою просив стягнути з страхової компанії «Альфа Гарант» додаткове страхове відшкодування в розмірі 57496, 31 грн, з ОСОБА_2 завдану майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 54990, 00 грн та моральну шкоду в розмірі 15000, 00 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування вимог вказано, що 17.08.2022 року у м. Житомирі по просп. Незалежності-пров. 2-й Іподромний, за вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), в результаті чого, транспортні засоби «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження. Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2022 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант», ліміт відшкодування страхової суми за шкоди, заподіяну майну становить 130000 гривень.

19.08.2022 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування та отримав від страхувальника 09.12.2022 року кошти в розмірі 72503, 69 грн.

Позивач не погодився з розміром такого страхового відшкодування та замовив проведення експертизи. Згідно висновку № 2880 автотоварознавчої експертизи від 23.08.2022 року, встановлено, що вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження у ДТП, яке сталось 17.08.2022 року становить 128483,83 грн.; вартість відновлювального ремонту 190212,95 грн.

Позивач зазначив, що згідно акта виконаних робіт від 22.09.2022 року по ремонту та фарбуванню автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , складеним ФОП ОСОБА_5 , вартість робіт по ремонту та фарбуваннню автомобіля становить 39900 гривень, без урахування вартості запасних частин та комплектуючих матеріалів, які придбані та надані для ремонту позивачем, а вартість запасних частин і комплектуючих виробів, які були використані для проведення ремонту такого автомобіля та були придбані ОСОБА_4 , становить 145090 гривень, що підтверджується накладною №148 від 07.09.2022 року.

Таким чином, на переконання позивача, з ОСОБА_2 підлягає стягненню 54990 гривень, що є сумою різниці між фактичним лімітом відповідальності страховика - 130000 гривень та фактичною вартістю проведеного відновлювального ремонту - 184990 гривень, а також підлягає до стягнення моральна шкода в розмірі 15000, 00 грн. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначив, що через ДТП тривалий час не міг спокійно спати вночі, йому та членам його сім`ї довелося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. З ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» позивач просить стягнути додаткове страхове відшкодування в розмірі 57496, 31 грн а саме різницю між фактичним лімітом відповідальності страховика - 130000 гривень та вартістю проведеного відновлювального ремонту - 184990 гривень та сплаченою сумою відшкодування 72503, 69 грн.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с. 78).

21.03.2023 року від представника ТДВ СК «Альфа Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, яким представник страхової компанії просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначила, що на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якого складено відповідний протокол огляду з вичерпним переліком пошкоджених деталей та необхідних ремонтних операцій для відновлення даного КТЗ.

Даний протокол огляду підписано позивачем без жодних правок чи зауважень, що свідчить про узгодження ним із страховиком переліку пошкоджень. На основі зазначеного протоколу та інших матеріалів огляду КТЗ, було виконаний звіт про вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , №58-0/11/22 від 22.09.2022 р., відповідно до результатів якого було встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного транспортного засобу, становить: 61 025, 65 грн, без урахування ПДВ.

Оскільки позивач у заяві про страхове відшкодування просив здійснити виплату відшкодування на його особистий банківський рахунок, а також враховуючи те, що позивачем, у ході досудового врегулювання спору не надано жодного доказу, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту (відповідне платіжне доручення, квитанція чи інший платіжний документ), то страховиком було зменшено розмір відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Окрім того, умовами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205657553, передбачено франшизу у розмірі 2 600 грн.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього, на підставі яких було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 72403, 69 грн на особистий банківський рахунок позивача (75 003,69- 2 600,00 =72 403, 69).

Представник пояснив, що згідно положень Закону України №1961-IV потерпілий має право на самостійне обрання експерта або юридичних осіб, у штаті яких є експерти для визначення розміру шкоди лише у тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. В даному випадку, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» направив свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Таким чином, відповідачем - ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та складено протокол огляду транспортного засобу. При цьому, позивач був присутній при огляді спеціалістом та погодився з переліком пошкоджень, підписавши протокол огляду.

Представник страхової компанії зазначила, що недопустимим доказом у даній справі є звіт про оцінку КТЗ №2880 від 23.08.2022 року, оскільки за участю представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» огляд автомобіля проводився тільки 24.08.2022 р., тоді як на огляд 17.08.2022р. позивач страховика не запрошував.

Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало своє зобов`язання з відшкодування шкоди у зв`язку з настанням страхового випадку перед ОСОБА_4 належним чином, страхової компанії перед позивачем припинено у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином(а.с. 84-90).

Визначений позивачем розмір гонорару адвоката у розмірі 8000, 00 грн на думку ТДВ СК «Альфа-Гарант» є істотно завищеним, недоведеним документально та не відповідає критерію розумності необхідності таких витрат.

14.04.2023 року подано відзив на позовну заяву представником відповідача - ОСОБА_2 - адвокатом Логіновим Р.М., яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_2 , як співучасник ДТП, на огляд ушкодженого транспортного засобу що був проведений 17.08.2022 року, не запрошувався, що є порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092).

Представник відповідача зазначив, що позивачем не надано достовірних та достатніх доказів, що підтверджують фактичну вартість проведеного відновлювального ремонту, оскільки накладна №148 від 07.09.2022 року, яка нібито підтверджує купівлю позивачем у ФОП ОСОБА_6 запасних частин на суму 145 090,00 грн., не є розрахунковим документом, при цьому, у калькуляції висновку автотоварознавчої експертизи №2880 від 23.08.2023 року вказано вартість оригінальних складових частин, а у накладній №148 від 07.09.2022 року відсутні назви виробників та номери відповідних запасних частин, тому неможливо встановити які саме запасні частини вказані в даній накладній.

Таким чином, позивачем не надано будь-яких доказів, на підставі яких можливо встановити фактичний розмір шкоди, тобто фактичну вартість проведеного відновлювального ремонту.

Так само, позивачем не надано будь-яких доказів в обґрунтування посилань на стягнення моральної шкоди, а саме - які б свідчили про погіршення стану здоров`я (сну) після пошкодження автомобіля, жодної медичної довідки або консультативного висновку, а тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди є також необґрунтованою та безпідставною (а.с. 125-129).

На жоден з відзивів відповіді позивачем та його представником не подано.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.08.2022 о 10-40 год., у м. Житомирі по просп. Незалежності - пров. 2-ий Іподромний, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час виїзду на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, з другорядної дороги на головну дорогу, не надав переваги в русі автомобілю «Opel», реєстраційни номерНОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив з ним зіткнення. В результаті порушення ОСОБА_2 п.16.11 Правил дорожнього руху, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.09.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн (а.с. 12).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа Гарант», за полісом ОСЦПВВНТЗ №АТ2199116. Ліміт відшкодування страхової суми за шкоди, заподіяної майну, за таким полісом становить 130 000 гривень, франшиза 2 600,00 (а.с. 105).

19.08.2022 року позивач звернувся до страхової компанії з повідомленнями про ДТП та заявою про страхове відшкодування (а.с. 16-18).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 24.08.2022 року, звіту №58-D/11/22 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.11.2022 року, ремонтної калькуляції №№58-D/11/22 від 17.08.2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ транспортного засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 75003, 69 грн (а.с. 92-104).

Згідно розрахунку страхового відшкодування розмір такого становить 72403, 69 грн (75003, 69 грн - франшиза 2600, 00 грн) (а.с. 106).

Позивач не заперечував, що 09.12.2022 року ТДВ СК «Альфа Гарант» перерахувало на його картковий рахунок страхове відшкодування в розмірі 72 403, 69 грн.

Разом з тим, згідно експертного висновку №2880 автотоварознавчої експертизи, виготовленого судовим експертом ОСОБА_7 на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, завданого належному позивачу автомобілю «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 17.08.2022 року становить 128 483, 83 грн, вартість відновлювального ремонту такого автомобіля становить 190 212, 95 грн. (а.с. 32-51).

Згідно акту виконаних робіт по ремонту та фарбуванню автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 22.09.2022 року запасні частини та комплектуючі матеріали для проведення ремонту були придбані та надані позивачем окремо і не враховані у вартість робіт, вартість виконаних робіт по ермонту вказаного автомобіля становить 39900, 00 грн (а.с. 71).

На підтвердження понесення таких витрат на ремонт автомобіля позивачем долучено розрахункову квитанцію від 22.09.2022 року (а.с. 72), на підтвердження понесених витрат на запасні частини для автомобіля позивачем долучено до матеріалів позовної заяви накладні на загальну суму 145 090, 00 грн (а.с. 73).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

За змістом статей 9, 22, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-ІV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правові відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право тримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктами 36.1, 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового кодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання кодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове кодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо кодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного у) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи , то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що стверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом рахування коштів особам, які надають послуги з пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріали справи не містять доказів, як і не надано останніх ТДВ СК «Альфа Гарант» про досягнення згоди між страховиком і потерпілим щодо розміру та способу здійснення страхового відшкодування і про те, що потерпілий не наполягає на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідачами не надано суду доказів на спростування розміру вартості проведеного відновлювального ремонту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа Гарант» за полісом № АТ 2199116 становить 130 000 грн., франшиза 2600,00 грн., страховою компанією сплачено потерпілому ОСОБА_4 72503,69 грн.

Вартість використаних для проведення ремонту автомобіля «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 запасних частин становить 145090,00 грн. вартість ремонтних робіт 39900,00 грн., разом 184990,00 грн.

За таких обставин на відшкодування матеріальної шкоди суд стягує з відповідача ТДВ СК «Альфа Гарант» 54896,31 грн. ( 130000,00 грн. - 2600,00 грн. -72503,69 грн.) та стягує з винуватця ДТП ОСОБА_2 54990,00 грн.- в межах заявлених позивачем вимог ( 184990,00 грн.- 72503,69 грн.-54896,31).

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 на неналежність доказу, а саме накладної про придбання запасних частин, внаслідок незазначення в останній виробника та повної інформації про кожну одиницю товару, суд вважає неспроможними, оскільки назви придбаних запасних частин та їх кількість, визначених в накладні 148 від 07.09.2022 року відповідають детальному опису пошкоджень ТЗ отриманих при ДТП, яка сталась 17.08.2022 року, що зазначено в повідомленні ( а.с.17), ремонтній колькуляції до експертного висновку № 2880 від 23.08.2022 року( а.с. 48), протоколу огляду транспортного засобу ( а.с. 92), ремонтній калькуляції № 58-D/11/22 від 17.08.2022 року ( а.с. 102).

Щодо стягнення моральної шкоди.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 5 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За правилами п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров`я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом, що означає (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkovv. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyyv. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayevv. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р.) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridinv. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня).

Виходячи з викладеного, оскільки фактично внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 17.08.2022 майно ОСОБА_4 зазнало суттевого пошкодженя, потребувало значного ремонту, внаслідлок чого останній не мав можливості використовувати транспортний засіб за призначенням, що потягло зміну життевих норм, позивач вимушений був докладати зусиль для відновлення попереднього стану майна, що заподіяло ОСОБА_4 моральну шкоду, яку не відшкодовано протягом тривалого часу, враховуючи обставини заподіяння шкоди, глибину моральних страждань внаслідок неможливості протягом тривалого часу відновлення порушених прав позивача та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

при зверненні до суду судовий збір не сплачувала та подала заяву про відстрочення його сплати.

З урахуванням висновків суду щодо розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачів судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, представником позивача заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що 17.11.2022 між ОСОБА_4 та адвокатом Слівінським В.О. укладено договір б/н про надання правової допомоги, згідно якого правова допомога надається для захисту інтересів клієнта) а.с 21)), додатковою угодою до договору від 17.11.2022 визначено розмір гонорару, що становить 8000,00 грн ( а.с.22). Акт від 06.02.2023 року свідчить про надання і прийняття правничої допомоги ( а.с. 25). Платіжні інструкціі від 18.11.2022 та від 05.02.2022 свідчать про сплату позивачем гонорару адвокату в розмірі в сумі 8000,00 грн.( а.с.26-27)

З урахуванням складності справи, обґрунтованого розрахунку витрат, понесених позивачем у зв`язку з отриманням правової допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., а саме по 4000,00 грн. з кожного.

При зверненні позивача до суду, позивачем визначено ціну позову 112486,31 грн., сплачено судовий збір з вимоги про відшкодквання шкоди 1237,18 грн., таким чином останнім надмірно сплачено судовий збір 112,24 грн який підлягає поверненню з державного бюджету.

Керуючись статей 23, 541, 1172, 1187, 1167, 1190 ЦК України, статей 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» про стягнення додаткового страхового відшкодування та майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_4 54896,31 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» на користь ОСОБА_4 548,96 грн. судового збору з вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, 4 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 54990 грн.на відшкодування матеріальної шкоди та 6000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 549,90 грн. судового збору з вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, 1073,60 грн. з вимоги про відшкодування моральної шкоди, 4 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в сумі 112,24 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_4 , АДРЕСА_1

Представник позивача - ОСОБА_1 , с. Попільня Житомирського району Житомирської області, вул. Аеродромна, 56

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

Відповідач ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант», м. Київ, вул. Г. Тороповського, 14

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2023 року

Суддя Л.М.Чішман