17.03.2023 227/3001/21
17 березня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м. Добропілля, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет застави,-
Ухвалою від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі, та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, від нього надійшла заява, в якій вів просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (а. с. 63,73,79).
Відповідач про причини неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Фактичні обставини справи встановлені судом.
Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером N 5339 від 18.09.2013 року (а. с. 9).
Відповідно до п.3.4. кредитного договору відповідач повинен був повертати кредитні кошти щомісячно 18 числа відповідно до графіка повернення Кредиту і сплачувати проценти та вартість супутніх послуг.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором (а с.14) станом на 22.06.2015 року за відповідачем значить заборгованість в сумі 158940,97 грн, яка складається з:
137453,29 грн - заборгованість за тілом кредиту
Іншого розрахунку до матеріалів справи не надано.
Зі змісту позову вбачається, що станом на день звернення позивача до суду, а саме станом на 23.07.2021 року вказана заборгованість відповідачем не погашена.
Відповідно до п.1.3. договору застави сторони досягли згоди, що за рахунок Предмета застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задовлення вимоги Заставодержателя, що передбачені умовами Кредитного договору та становлять максимальний розмір вимоги заставодеражвтеля(а.с.10-11).
Відповідно п.1.4 договору застави, вартість предмета застави визначена сторонами та становить 161967,00 грн.
Відповідно до п.1.5 договору застави, у разі часткового виконання зобов"язань за кредитним договором та у разі внесення змін до кредитного договору, ця застава зберігаєтьс яв повному обсязі і діє до повного виконання зобов"язань за Кредитним договором. при цьому, якщо збільшується розмір зобов"язань Заставодавця, право застави розповсюджеється також і на такі зобов"язання.
Відповідно до п. 5.3. Договору застави, Заставодержатель реєструє обтяження Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про обтяження вказаного автомобіля.
Згідно п.5.7 договору застави. застоводержатель має право звернути стягнення на предмет заставви (у т.ч. вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків:
порушення позичальником будь-якого зобов"язання за кредитним договором
порушення заставодавцем будь-якого зобов"язання за договором застави
вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості предмету застави або його припинення
у випадку смерті та/або визнання безвісно відсутнім заставодавця в порядку, встановленому чинним законодавством України
якщо інша, ніж заставодержатель, особа набула право на предмет застави.
Відповідно до п.5.8 договору застави, заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави або набути право власності на предмет застави у разі невиконання позичальником зобов"язань за кредитним договором та/або порушення справи про банкурутство застовадавця.
Відповідно до п.5.10 договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, в т.ч. але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства. України.
На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно з яких вилучено обтяжувача Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" і додано обтяжувала Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія". (а.с.23)
На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно з яких вилучено обтяжувача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" і додано обтяжувала Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». (а.с.32)
Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором налічується заборгованість у розмірі 204358,30 гривень, яка складається з таких сум:
137453,29 грн - заборгованість за тілом кредиту за період з 18.09.2013 року по 22.06.2015 року(а.с.14)
Мотиви з яких виходив суд та застосовані норми права.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.
Стаття 1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 ЗУ"Про заставу", ст.572 ЦК України).
Відповідно до ст.16 ЗУ "Про заставу", право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору, якщо інше не встановлено законом. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.
Відповідно до ст.19 ЗУ "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України "Про заставу ", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Згідно ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу", застава зберігає силу у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом(ст.23 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").
Відповідно до ст.24 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень",звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Вистання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, відповідно до ст.25 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", зазначаються:
1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;
2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;
3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;
4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;
5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;
6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.
Враховуючи наведені норми законодавства, а також встановлені в судовому засіданні обставини, а саме:
укладення 18.09.2013 року відповідачем кредитного договору з ПАТ "ВТБ Банк", за яким банк видав йому грошові кошти, які позичальником не були повернуті банку в установлений кредитном договором строк,
наявність у відповідача кредитної заборгованості в розмірі 204358,30 гривень, яка складається з таких сум:
137453,29 грн - заборгованість за тілом кредиту за період з 18.09.2013 року по 22.06.2015 року(а.с.14)
відомості про обтяжувачів були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна,
суд вважає, що позивач набув право звернення стягнення на предмет застави і тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ "ФК "Прайм Альянс " при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 3065,37 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 7500 від 16.07.2021 року (а. с. 38).
Враховуючи, що судом вимоги позивача задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3065,37 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 280-284, 356 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3065,37 грн (три тисячі шістдесят п`ять грн 37 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 .
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця