Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

смт Покотилівка Харківського району

Справа № 635/295/19

Провадження № 6/635/127/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чирко Н.М.

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця М. Голубєва про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 ,

УСТАНОВИВ:

06.09.2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання головного державного виконавця М. Голубєва про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , в якому він просить дозволити головному державному виконавцю здійснити проникнення в зареєстроване місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2023 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.

В обґрунтування подання зазначив, що 30.09.2019 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем, з метою перевірки майнового стану боржника неодноразово надсилались запити до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна та доходи боржника.

Згідно відповідей МВС України дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

За інформаціями Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи за боржником інформацію не знайдено. Згідно відповідей Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії за боржником інформацію не знайдено.

Згідно відповідей Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями встановлено, що боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, за боржником право власності на об?єкти нерухомого майна не зареєстровано.

У зв?язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, боржнику був направлений виклик, в якому він був зобов`язаний з`явитись до виконавця для надання інформації щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» за трек-номером 359.

З метою перевірки майнового стану боржника 23.08.2023 був здійснений виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі, проте здійснити перевірку не видалось можливим за відсутністю мешканців домоволодіння, про що складений відповідний акт.

У зв`язку з викладеними обставинами головний державний виконавець просить дозволити здійснити проникнення в зареєстроване місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника.

В судове засідання головний державний виконавець М. Голубєв не з`явився, був повідомлений належним чином про час і місце розгляду подання.

Відповідно до частини 2 статті 439 ЦПК України, суд розглядає подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вивчивши подання та долучені до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, в провадженні Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 635/295/19 виданого 13.08.2019 документ видав: Харківський районний суд Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку, щомісячно, починаючи з 05.01.2019 на період його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30.09.2019 року відкрито виконавче провадження № 60015338.

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист №635/295/19 виданий 13.08.2019 року Харківським районним судом Харківської області.

Відповідно до вказаної постанови було зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що, 21.12.2019 державним виконавцем була винесена постанова про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника.

19.02.2020 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника

11.08.2021 державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

23.02.2022 державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника.

23.02.2022 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника.

20.06.2023 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника.

Разом з тим на підтвердження вказаних обставин державним виконавцем суду не були надані вищевказані докази.

Крім того, державним виконавцем суду був наданий акт державного виконавця щодо виїзду до боржника за місцем реєстрації з метою перевірки майнового стану боржника. Проте суд не приймає до уваги вказаний доказ, оскільки в акті не зазначена дата його здійснення та адреса, за якою проводився виїзд.

Також з наданих суду доказів не можливо встановити на сьогоднішній день місце реєстрації боржника ОСОБА_1 за адресою зазначеної у поданні державного виконавця, а саме: АДРЕСА_1 , а також належність на праві власності вказаного майна боржнику.

Згідно з пунктом 13 частини 3статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Разом з тим, звертаючись до суду із поданням, виконавцю слід довести, що майно належить боржнику або він має право користування ним, що боржник знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до майна у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

У частинах 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пунктом 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Проникнення у житло боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Відповідно до статті 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Отже, як вбачається з аналізу статті 48 Закону та статті 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Натомість приватним виконавцем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу, того, що він вчиняв активні дії та намагався потрапити до вказаного домоволодіння, а боржник ОСОБА_1 будь-яким чином перешкоджав державному виконавцю Голубєву М. потрапити до вказаного домоволодіння, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1

Таким чином, матеріали подання не містять доказів на підтвердження того, що дії боржника ОСОБА_1 перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій; а також не містять доказів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань. Також, відсутні підтвердження отримання боржником постанови про відкриття виконавчих проваджень, а тому суд позбавлений можливості перевірити належне повідомлення боржника та встановити вищевказані факти.

Виключно судом вирішується питання примусового проникнення до житла боржника або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Суду мають надаватися докази, які свідчать про здійснення виконавцем всіх заходів виконання рішення без примусового проникнення до житла, але це не дало результатів.

Тобто боржник має бути повідомлений про намір виконавця вчинити виконавчі дії щодо його майна, шляхом вручення боржнику відповідних процесуальних документів виконавчого провадження. І лише після ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, виконавець може звернутися до суду з вимогою надання дозволу на примусовий доступ до житла боржника(висновок викладено у постанові Верховного суду по справі №757/41727/19-ц від 12.03.2020).

Суд, при винесенні рішення враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Таким чином при вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника, суду не було надано переконливих доказів, того що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця Голубєва М. про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , як безпідставного та необґрунтованого.

Керуючись статтею 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Голубєва М. про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О. КАРАСАВА