ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Кропивницький

справа № 390/504/20

провадження № 22-ц/4809/150/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області у складі судді Терещенка Д.В. від 05 серпня 2022 року у справі за позовом Кропивницької окружної прокуратури до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки, -

встановив:

В квітні 2020 року прокурор в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки. З урахуванням уточнень, просив визнати недійсним рішення Соколівської сільської ради від 04.07.2019 № 2547 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 »; витребувати у ОСОБА_2 на користь Соколівської сільської ради земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:2068; стягнути з Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 4 204 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 04.07.2019 № 2547 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, в тому числі по угіддях: 2,0000 га пасовища, за рахунок території земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; надано ОСОБА_1 безоплатно у власність вищевказану земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:2068. На підставі вказаного рішення 27.08.2019 державним реєстратором Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області зареєстровано право власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:2068. У той же час, наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.12.2018 № 11-9244/14-18-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Кіровоградська область, Компаніївський район, Червоновершківська сільська рада (за межами населеного пункту) та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, у тому числі рілля, площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:000:5219) із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Доброведичківського району Кіровоградської області 18.01.2019 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5219. Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання скористався, відповідно законних підстав на її отримання не мав. Таким чином, ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом, безпідставно набув спірну земельну ділянку у власність, а відтак отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово безоплатно отримати у власність земельну ділянку по кожному виду використання у межах норм, визначених Земельним кодексом України. Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженого на розпорядження цією земельною ділянкою Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка, розглядаючи заяву ОСОБА_1 по суті, не надала належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заяві, доводам заявника, в тому числі, що він правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався, не перевірила та не врахувала обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Формальний підхід до вирішення заяви, прийняття рішення про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та передачі її у власність, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури неодноразового отримання у власність земельної ділянки особою, яка вже використала своє право на неї, що є підставою для скасування рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки. Згідно договору купівлі-продажу №878 право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку припинено та 13.09.2019 зареєстровано за ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_2 придбав спірну земельну ділянку в особи, яка не мала права її отримувати та відчужувати. На підставі викладеного, право власності на вказану земельну ділянку дійсного власника презюмується та не припиняється із втратою нею цього майна, а тому це право підлягає захисту шляхом повернення земельної ділянки у власність сільської ради та підлягає витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 .

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року позов Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави, до Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення та витребування земельної ділянки задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 04.07.2019 року № 2547 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 ».

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати. Зокрема, суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в розмірі 1051 грн.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема зазначив, що обраний прокурором спосіб захисту не забезпечує реального захисту інтересів держави, прокурор не володіє достатніми повноваженнями для захисту інтересів держави в даній справі, суд безпідставно стягнув з відповідача судовий збір, не врахував, що останній звільнений від його сплати як учасник бойових дій.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 10 жовтня 2018 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, рішенням Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 04 грудня 2018 року № 1964, ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, в тому числі по угіддях: 2,0000 га рілля, за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, розташованої на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.20, 18, т.1).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2019 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, рішенням Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 04.07.2019 №2547 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:000:2068), розташовану на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (а.с.19, 24, 25-27, т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, державним реєстратором Смалиус В.В., 27.08.2019 на підставі вказано рішення, зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 (а.с.30. т.1).

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, станом на 13.09.2019 земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:000:2068), на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 878, засвідченого приватним нотаріусом Коваленко Г.Г. передана у власність ОСОБА_2 , тобто, ОСОБА_1 відчужив спірну земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с.32, т.1).

Відповідно до розгляду заяви про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 від 27.12.2018, наказом головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 28.12.2018 № 11-9244/14-18-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:000:5219) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Червоновершківської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.28, 29, т.1).

В подальшому, відповідачем ОСОБА_2 вчинено дії по об`єднанню спірної земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:2068 із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:2067. 06.04.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про об`єднання вказаних об`єктів нерухомого (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, що утворився в процесі об`єднання 225), кадастровий номер новоутвореної земельної ділянки - :02:000:2071, загальна площа земельної ділянки 4,000 га. Надалі, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 395 від 14.04.2020 її відчужено ОСОБА_3 (14.04.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності ОСОБА_3 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 225, а саме: земельну ділянку загальною площею 4,000 га з кадастровим номером :02:000:2071).

Отже, внаслідок об`єднання земельних ділянок спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:2068 перестала існувати як об`єкт права.

Отже, ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:2068 на підставі рішення Соколівської сільської ради № 2547 від 04.07.2019) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку, тому суд першої інстанції в цій частині дійшов правильного і обґрунтованого висновку.

Щодо повноважень прокурора в даній справі, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Зокрема, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

У постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, відповідно до якого сам факт незвернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Отже, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив невжиття Соколівською сільською радою Кропивницького району заходів захисту у судовому порядку порушень прав відповідної територіальної громади шляхом визнання незаконним рішення та витребування безпідставно виділеної земельної ділянки, цей довід прокурора слід перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази неможливості Соколівською сільською радою самостійно захищати інтереси громади.

Обґрунтовуючи позов, прокурор зазначив, що необхідність звернення з таким позовом прокурора викликана незаконністю дій самого органу місцевого самоврядування, який повинен діяти в інтересах територіальної громади. Тоді як Соколівська сільська рада Кропивницького району, діючи всупереч волі територіальної громади як власника земель, не перевіривши факт використання ним свого права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, прийняла незаконне рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Отже, прокурор виконав вимоги процесуального закону, визначив, у чому, на його думку, полягає порушення інтересів держави, обґрунтував необхідність їхнього захисту, а також зазначив орган, який, хоч і уповноважений державою здійснювати такий захист, але у спірних правовідносинах відповідні заходи не вжив.

Щодо аргументів апеляційної скарги про незаконність стягнення з ОСОБА_1 судового збору як такого, що звільнений від такого платежу, оскільки є учасником бойових дій, слід зазначити наступне.

Згідно із пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" учасники бойових дій … звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що "відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі N 9901/311/19 (провадження N 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі N 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі, предметом позову є визнання незаконним та скасування рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 04.07.2019 року № 2547 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_1 ».

Отже, позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту ОСОБА_1 як учасника бойових дій. Тому висновок суду про наявність підстав про стягнення з ОСОБА_1 судового збору є правомірним.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 21.03.2023

Судді:

О.А.Письменний А.М.Головань Л.М.Дьомич