З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Сидоренко І.О.
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою Керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Фермерське господарство «Корал», про конфіскацію земельної ділянки, -
Таким чином, громадянка російської федерації ОСОБА_1 07 липня 2017 року набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Черкаської ОТГ Слов`янського (натепер, Краматорського) району Донецької області, та протягом року не виконала покладений на неї у зв`язку з цим обов`язок - не відчужила земельну ділянку.
У зв`язку з цим, вищезазначена земельна ділянка сільськогосподарського призначення підлягає конфіскації у громадянки російської федерації ОСОБА_1 на користь держави України.
Прокурор Синельник І.В. судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник позивача - ГУ Держгеокадастру в Донецькій області не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України
Представник третьої особи - ФГ «Корал» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якій також просив ухвалити рішення у справі із урахуванням інтересів третьої особи, як орендаря спірної земельної ділянки.
Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Фермерське господарство «Корал», про конфіскацію земельної ділянки, підлягають задоволенню з наступних підстав.
За копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48330862 від 07 липня 2017 року, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , отримала у спадщину вищевказану земельну ділянку, як донька спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як видно з листа Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області за вих. № 1401.2.3-1224/1401.2.10-23 від 10 березня 2023 року, за наявною в ГУ ДМС інформацією, відповідач не значиться, з питань набуття (прийняття), втрати громадянства України, оформлення посвідки на тимчасове/постійне проживання в Україні, відповідач не зверталась. За обліками ІПС «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України зареєстрованою/знятою з місця реєстрації місця проживання на території Донецької області, не значиться.
Отже, судом встановлено, що відповідач є громадянкою іноземної держави - російської федерації, та набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування.
Частинами другою та четвертою статті 81 Земельного кодексу України передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
За статтею 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
Відповідно до частин першою та другої статті 38 Закону України «Про міжнародне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.
Крім того, частиною першою статті 39 Закону України «Про міжнародне право» визначено, що Виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 , будучи громадянкою іноземної держави та отримавши у спадщину земельну ділянку сільськогосподарського призначення, повинна була діяти у відповідності до приписів Земельного кодексу України.
Як зазначалось вище, іноземці, які отримали у спадщину землі сільськогосподарського призначення, повинні вжити заходів щодо відчуження такої землі протягом року.
Натомість, як видно з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 оформила довіреність на ім`я ОСОБА_3 , яким 20 липня 2017 року від її імені укладено Договір оренди землі.
Виходячи з наведеного, даючи правову оцінку діям ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що остання не вживала жодних заходів, встановлених для іноземців, якими набуто право власності на землі сільськогосподарського призначення у визначеному законом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
З-поміж іншого статтею 41 Конституцією України передбачено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно із ст. 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення позовних вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4026,00 гривень.
Керуючись, статтями 38, 39 Закону України «Про міжнародне право», статтями 80, 81, 145 Земельного кодексу України, статтею 346 Цивільного кодексу України, статтями, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Керівника Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа: Фермерське господарство «Корал», про конфіскацію земельної ділянки - задовольнити.
Повний текст рішення виготовлений 19 вересня 2023 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду, позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду І.О. Сидоренко