РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/1781/23

Провадження № 22-ц/4815/721/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ такого майна.

Одночасно з пред`явленням позову, позивач звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, поданою представником позивача адвокатом Філатовою А.В., в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який належать ОСОБА_4 , земельну ділянку кадастровий №:01:059:0077 за цією ж адресою, що також належить ОСОБА_4 та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Заяву мотивує тим, що предметом спору є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 та земельної ділянки та є вагомі підстави вважати, що будинок та земельна ділянка, які є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідачем вже здійснено багато протиправних дій щодо уникнення поділу спільно нажитого з позивачем майна, щодо недопущення позивача до їхнього спільного майна, так і особистого майна позивача, що знаходиться в будинку. Відповідач неодноразово заявляла і продовжує заявляти про те, що вона є єдина власниця спірного будинковолодіння та взагалі не впускає позивача у спірне майно. Враховуючи, що спір виник щодо нерухомого майна, яке набуте в період з 2000 року по 2022 року, тобто в період, який позивач просить визнати як час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, і яке зареєстроване на праві власності за відповідачем, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду і за результатами розгляду якого може бути ухвалено відповідне рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 лютого 2023 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 03 лютого 2023 року про виправлення описки, задоволено заяву про забезпечення позову.

Накладено арешт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею 182,1 кв.м., який належить ОСОБА_4 .

Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:059:0077, площею 0,1 га, за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи якої зводяться до того, що позивач не надав суду жодного доказу, який би підтвердив, що між сторонами існує реальна загроза можливого невиконання чи утруднення виконання ймовірного рішення суду. Суд не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

З цих підстав, просила ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2023 року скасувати та відмовити в задоволенні заяви.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Як роз`яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року, справа № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо частки у праві власності позивача на житловий будинок та земельну ділянки зареєстрованих за відповідачкою.

Також заявлені вимоги щодо встановлення факту проживання однією сім`єю позивача та відповідачки в період з 01 січня 2004 року по червень 2022 року без реєстрації шлюбу.

Титульним власником спірного житлового будинку та земельної ділянки є ОСОБА_4 .

Отже, у відповідачки існує реальна можливість розпоряджатись вказаним майном.

Тому доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості застосування обраних заходів забезпечення суперечать встановленим обставинам.

Застосований вид забезпечення позову, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідачки, оскільки не пов`язаний з обмеженням в користуванні майном, водночасслугуватиме співмірним заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Докази, що спрямовані на доведення обставин, які мають значення для вирішення спору по суті, на цій стадії не досліджуються.

Висновок суду щодо наявності підстав для забезпечення позову відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін.

Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону та підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст виготовлено 14 вересня 2023 року.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.