РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 15.07.2020 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з яким має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що однією родиною з ОСОБА_4 не проживають, в той час ях їхній син залишився проживати з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, не може самостійно утримувати сина, адже перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує тільки щомісячну одноразову допомогу, яка надається при народженні дитини. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати на дитину аліменти урозмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, а на утримання дружини визнав в розмірі 1/10 частки з усіх видів його заробітку, оскільки у 2020 році народився син, дружина перебувала у декретній відпустці, у зв`язку з чим він утримував всю сім,ю, а саме дружину, сина та двох дітей дружини від попереднього шлюбу. На даний час шлюб між ними розірвано, все спільно нажите майно залишив позивачці та сину.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2020 року Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №380.

За довідкою про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2442 від 04.07.2023, виданою КП «Інформаційно-розрахунковий центр», до складу сім,ї ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входить, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки УСП ВК Володимирської міської ради від 12.07.2023 за №2140, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСП ВК Володимирської міської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860грн.

Відтак, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Оскільки обставини наведені позивачкою, щодо неофіційного працевлаштування відповідача і при цьому наявного регулярного, стабільного доходу, суду недоведені належними доказами, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки можуть бути задоволені в розмірі визнаному відповідачем, а саме 1/10 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня пред,явлення позову до суду до досягнення дитиною трирічного віку.

При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають частковому задоволенню, у урахуванням вимог ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням матеріального становища сторін, суд вбачає достатні підстави для стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6 трьох років.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 2147,20грн. (1073,60грн+1073,60грн) від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.80, 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 77, 81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 12.07.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , аліменти на користь та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячнодо досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , починаючи утримання з 12.07.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає в АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 2147,20грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини та утримання матері дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна Пустовойт