Справа № 484/4661/23
Провадження № 2/484/1327/23
Рішення

іменем України

05.10.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

встановив

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх доньки ОСОБА_3 у розмірі 4000 грн, щомісячно до її повноліття.

У своєму позові вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. 17 листопада 2014 року від їхніх стосунків народилась спільна донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Сторони по справі з квітня 2021 року проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 29.08.2023 року.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач не бере участі в утриманні дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати.

На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без ( повідомлення) виклику сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, своїм право на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої в Свідоцтві про народження (серія НОМЕР_1 ) записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

22.06.2022 року позивачка ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено , що дитина проживає з позивачкою, а тому вона має право на отримання аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач працездатного віку, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в судове засідання не надав.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що він не має можливості надавати такий розмір утримання чи за станом здоров`я працювати, в матеріалах справи немає.

Аналізуючи зазначені норми закону, саме батьки дитини повинні забезпечити для неї утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку.

Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дитини, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дитини і її право на достатній рівень матеріального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, який забезпечуватиме потреби дитини.

Оскільки дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд з урахуванням встановлених обставин по справі, на день вирішення спору, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення розміру утримання дитини, а саме відповідач по справі є особою працездатного віку, який працює, інших осіб на утриманні немає, сума аліментів, які просить стягнути позивачка на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 4000 грн. щомісячно, може забезпечити її належний рівень життя.

Врахувавши наведені вище положення, норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання, з урахуванням інтересів та потреб дитини та повноцінного розвитку її здібностей, з врахуванням стрімкого зростання цін на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, суд прийшов до висновку, що аліменти необхідно стягувати в розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2023 року до повноліття дитини.

Суд вважає, що такий розмір аліментів не суперечить нормам матеріального права, забезпечить дитині рівень життя, до якого вона звикла, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та захистом прав дитини, обов`язок по утриманню яких покладений на нього як батька та позивачку. Саме вказаний розмір аліментів є доцільним до стягнення, що відповідає інтересам сторін у справі та чинному законодавству.

У даній категорії справ суд зобов`язаний враховувати інтереси дитини та ухвалювати судові рішення, спрямовані на її захист шляхом стабільного забезпечення утримання дитини тим з батьків, який не проживає з нею, до досягнення останньою повноліття.

Водночас, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодою зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України,

ухвалив

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ., РНОКПП: н/в) про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття, починаючи з 30.08.2023 року.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: