Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4850/23 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д.М.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/4850/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 травня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Житомирській області). Просив стягнути з ГУ Держгеокадастру у Житомирській області моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у 2021 році звернувся до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з запитом про надання публічної інформації. Запитувана інформація стосувалася відомостей про наявність на території Житомирського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями розташування. Відповідач не надав відповіді на запит про отримання публічної інформації, тому він звернувся до суду за захистом порушеного права. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в справі №240/43685/21 дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного направлення ОСОБА_1 відповіді на запит на отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року визнані протиправними та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у найкоротші строки надати ОСОБА_1 належним чином оформлену відповідь на запит щодо отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року. Вважає, що протиправними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у негативних переживаннях, виникненні стану психоемоційної напруги, важкості виконання повсякденних обов`язків, відірваності від активного суспільного життя, нервозності та дратівливості тощо. Посилаючись на вимоги Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема в частині ознак порушення доступу до публічної інформації, та враховуючи положення ст.ст.23,1167,1173 ЦК України, які надають визначення моральної шкоди та підстав її відшкодування, просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 29 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд при ухваленні рішення не врахував, що протиправними діями ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Порушення його прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у нього негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Завдана шкода спричинила у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Зазначає, що йому притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило його законні права, сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача був порушений стан його душевної рівноваги, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою. Внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати, чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам тощо. Посилається на те, що суд не врахував практику Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що правові позиції ЄСПЛ не стосуються спірних правовідносин та не повинні застосовуватися судом, оскільки обставини усіх справ є відмінними від обставин у справі, рішення у якій оскаржується у апеляційному порядку. Посилається на те, що практика Європейського Суду з прав людини щодо відшкодування моральної шкоди у зв`язку з порушенням Високою Договірною Стороною положень Європейської конвенції або Протоколів до неї вказує на автономне тлумачення ЄСПЛ поняття моральної шкоди, відмінне від його визначення у національному законодавстві країн-учасниць Європейської конвенції, що зокрема, відрізняється загальною презумпцією спричинення моральної шкоди, визначенням поняття моральної шкоди, умов і критеріїв компенсації, що жодним чином не можна ототожнювати з підходами до питання відшкодування моральної шкоди, що застосовуються у внутрішньому праві країни-учасниці Європейської конвенції. Доводи позивача щодо отримання моральної шкоди від дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області належними та допустимими доказами в розумінні глави 5 ЦПК України не підтверджені. Наявність постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в справі №240/43685/21 не є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої ним суми моральної шкоди, оскільки оскарження дій чи бездіяльності органів державної влади є правом особи, яким, у даному випадку і скористався позивач. Вказаною постановою право позивача було відновлено, отже, підстав для задоволення його позову немає.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Сторони про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовували. За загальним правилом участь у суді апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області направив запит, у якому просив надати інформацію про наявність на території Житомирського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування. ГУ Держгеокадастру у Житомирській області лист ОСОБА_1 отримало 20 жовтня 2021 року та надало відповідь на запит, яка датована 23 жовтня 2022 року, тобто запит розглянутий у строки, встановлені частиною першою ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Разом із тим, на підтвердження факту надіслання ОСОБА_1 відповіді на запит ГУ Держгеокадастру у Житомирській області надало копію сторінки (ймовірно із журналу обліку вихідної кореспонденції), де під відповідним номером від 25 жовтня 2021 року зареєстрований конверт на ім`я ОСОБА_1 . Інших доказів на підтвердження відправлення відповіді ОСОБА_1 не надано.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в справі №240/43685/21 дії ГУ Держгеокадастру у Житомирській області визнані протиправними щодо неналежного направлення ОСОБА_1 відповіді на запит на отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в найкоротші строки надати ОСОБА_1 належним чином оформлену відповідь на запит щодо отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року.

Постанова вищевказаного апеляційного суду мотивована тим, що витяг із журналу вихідної кореспонденції не є належним доказом направлення листа і, тим більше, його доставлення адресату. Будь-яких доказів надіслання та/чи вручення саме цього листа (фіскальний чек поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення, опис вкладення тощо) ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не надало.

Вказані обставини не підлягають доказуванню в силу положень частини четвертої ст.82 ЦПК України.

Пред`являючи позов про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 послався на те, що діяннями ГУ Держгеокадастру у Житомирській області були порушені його права, у зв`язку з чим він переніс душевні страждання, оскільки вимушений відстоювати своє право на доступ до публічної інформації.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про відшкодування моральної шкоди, Богунський районний суд м. Житомира виходив із того, що відповідним судовим рішенням встановлено складення у визначений законодавством строк відповіді на запит позивача, але досліджені судом адміністративної юрисдикції докази не підтвердили направлення такої відповіді у належний спосіб позивачу та відповідача зобов`язано здійснити таке направлення. Сам по собі факт неналежного направлення відповіді на запит не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути беззаперечним доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Саме лише задоволення адміністративного позову не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між діями ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та заподіяною шкодою, а задоволення адміністративного позову можна розцінювати як адекватний спосіб згладжування душевних страждань позивача і справедливої сатисфакції останньому в спорі.

Колегія суддів апеляційного суду цілком погоджується із таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до ст.15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

За таких обставин, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Разом із тим, ст.1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Вищевказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб`єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб`єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв`язку з прийняттям зазначеними суб`єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

Способами захисту цих цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8, 9 частини другої ст.16 ЦК України).

Сам обов`язок доведення наявності шкоди у справах за позовами до органів державної влади (органів місцевого самоврядування), наявність протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею). Відповідний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2020 року в справі №686/13212/19.

Відповідно до частини першої ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оцінка рівня негативних емоцій, що вказують на моральні страждання людини залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки.

Згідно з частинами другою та третьою ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4 та 5 вищевказаної постанови ВСУ визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року в справі №464/3789/17. Зокрема, Верховний Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Як встановлено судом, жодних доказів на підтвердження завдання моральної шкоди Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області позивачу не надано, а визнання постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо неналежного направлення ОСОБА_1 відповіді на запит на отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року не є саме по собі підставою для стягнення моральної шкоди без доведення її заподіяння.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.

Частинами першою, п`ятою та шостою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Врахувавши ту обставину, що позивачем не надано доказів заподіяння відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Зазначений висновок ґрунтується на оцінці встановлених ним обставин справи та наданих сторонами доказів, яка здійснена судом з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства.

Сам по собі факт винесення Сьомим апеляційним адміністративним судом постанови від 28 лютого 2023 року не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази на підтвердження наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, яке є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Вказаною постановою Сьомий апеляційний адміністративний суд, визнавши протиправними дії відповідача щодо направлення ОСОБА_1 відповіді на запит, зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у найкоротші строки надати позивачу належним чином оформлену відповідь на запит щодо отримання публічної інформації від 13 жовтня 2021 року.

Отже, цим судовим рішенням були відновлені порушені права позивача на розгляд його запиту. Будь-яких інших обставин, зокрема, щодо заподіяння шкоди позивачу, причинного зв`язку між такою шкодою та бездіяльністю відповідача не встановлено.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 , адміністративний суд констатував факт порушення відповідачем вимог законодавства при розгляді запиту позивача на отримання публічної інформації. При цьому, враховуючи характер спірних правовідносин, вина заподіювача шкоди презюмується. Разом з тим, вказаних обставин недостатньо для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок.

За положеннями частини першої ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції із огляду на вищевикладене не спростовують та додаткового правового обґрунтування не потребують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 29 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: