ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1204/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №706/412/21 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І.,Фетісової Т.Л., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 05 травня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 07.05.2019 року між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ФАЙНЛ КАТ МЕДІА» було укладено договір страхування наземного транспорту №820/19-Т/К/01, згідно з яким ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Volvo СХ 90», д/н НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

08.09.2019 на трасі Одеса-Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi А8», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Volvo СХ 90», д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Вказана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Audi А8», д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду (справа №357/10179/19).

У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало страхувальнику 158 867,14 грн.

Внаслідок даної ДТП автомобілю «Volvo СХ 90», д/н НОМЕР_3 були спричинені значні механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вартість матеріального збитку згідно Рахунку № 1054026 від 20.09.2019, наданого ТОВ «ВіннерАвтомотів», рахунка-фактура № б/н-1 від 20.09.2019, наданого ФОП ОСОБА_3 та рахунку № 24 від 13.01.2020, склав 158 867,14 грн.

Таким чином, ПрАТ « СК «Арсенал Страхування» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового Акту здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 158 867,14 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi А8», д.н. НОМЕР_2 на момент ДТП не була застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мала право зворотної вимоги до відповідача.

З метою досудового відшкодування збитків ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до відповідача з претензією. Проте, на момент надання подання даної позовної заяви кошти відшкодовані не були. Це стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 05.05.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивач послався як на підставу позову.

В апеляційній скарзі позивача, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

У апеляційній скарзі вказує, що саме на основі рахунків № 1054026 від 20.09.2019, наданого ТОВ «ВіннерАвтомотів» та рахунку № 24 від 13.01.2020 і було визначено вартість матеріального збитку. Також справа містить копії платіжних доручень як доказ того, що страхове відшкодування саме в розмірі, визначеному рахунками, було дійсно перераховано на рахунок СТО за здійснення ремонту застрахованого транспортного засобу. Крім того, скаржник вказує, що в платіжних дорученнях зазначено номер страхового акту та номер автомобіля, що свідчить про те, що вказані виплати здійснювалися для ремонту забезпеченого автомобіля «Volvo90» д.н.з. НОМЕР_3 , однак суд помилково не взяв до уваги ці докази, і цим відмовив у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу вказує, що відсутність у позові диспозитивної вимоги про стягнення саме з ОСОБА_1 грошових коштів та відсутність належних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди не дає підстав для задоволення вимог позивача.

За правилами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 158 867 грн. 14 коп. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення районного суду не відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

При розгляді справи встановлено, що 08.09.2019 року о 20 год. 15 хв. на автодорозі 05 Київ-Одеса 105 км. водій ОСОБА_1 - відповідач по справі, керуючи транспортним засобом "АUDI A8", державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем "VOLVO XC90", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини встановлені постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 року у справі № 357/10179/19 року, відповідно до якої, ДТП сталося з вини відповідача ОСОБА_1 , його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

07.05.2019 між ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ФАЙНЛ КАТ МЕДІА» було укладено договір страхування наземного транспорту №820/19-Т/01, строк дії з 08.05.2019 по 07.05.2020 року, загальна страхова сума 1 680 000,00 грн. (страхова сума по ТЗ -1 658 000,00 грн., страхова сума по додатковому обладнанню - 22 000,00 грн.).

08.09.2019 року страхувальник за договором страхування наземного транспорту №820/19-Т/01 від 07.05.2019 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

ПрАТ « СК «Арсенал Страхування» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування та Страхового Акту здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 158 867,14 грн.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивач послався як на підставу позову.

Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 22Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 38 цього Закону України страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП не була застрахована.

Як встановлено судом, згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.12.2019 у справі №357/10179/19, яка набрала законної сили, ДТП (страховий випадок) виникла внаслідок того, що водій ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з автомобілем «VOLVO XC90» (а.с.20).

На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника ОСОБА_1 транспортного засобу, який скоїв зіткнення з указаним вище автомобілем, не була застрахована, і вказане не спростовано відповідачем.

Відтак, має місце законодавчо визначена (підпункт 38.2.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») підстава для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати страховику його цивільно-правової відповідальності здійснену виплату страхового відшкодування.

При цьому слід врахувати, що за приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її ухвалено в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У заяві про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування ТЗ, дата події 08.09.2019 час 20:15 год, ОСОБА_2 повідомив про настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої застрахований автомобіль марки "VOLVO XC90" отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 21).

Відповідно до Рахунку № 1054026 від 20.09.2019, наданого ТОВ «ВіннерАвтомотів», рахунка-фактура № б/н-1 від 20.09.2019, наданого ФОП ОСОБА_3 та рахунку № 24 від 13.01.2020, матеріальних збиток склав 158 867,14 грн.

Крім того, за правилами ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, позивач, виплативши потерпілій в ДТП особі страхове відшкодування, розмір якого визначений згідно профільного законодавства, отримав право регресної вимоги на виплачену суму до винуватця пригоди з підстав того, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність не була застрахована, надавши суду докази про відповідні виплати такого розміру страхового відшкодування, а також документи, на підставі який було здійснено ці виплати.

Тому, суд першої інстанції, помилково вказав, що позивачем не надано належних доказів по суті спору.

При цьому не можна погодитися з посиланнями суду не те, що з наданих позивачем платіжних документах не можна встановити, що причинно-наслідковий зв`язок страхового відшкодування пов`язаний саме з настанням ДТП, яка трапилася 08.09.2019.

Як вбачається з страхового акту № 006.01452019-1 від 24.09.2019, відповідно до Договору страхування № 820/19-Т/К/01 від 07.05.2019, прийнято рішення про виплату суми страхового відшкодування 154 547, 14 грн., зокрема на рахунок ТОВ ВІННЕР АВТОМОТІВ 152 232,14 грн., на рахунок ФОП ОСОБА_3 2315 грн., та страхового акту № 006.01452019-2 від 13.01.2020 - суми 4320 грн. Зокрема, у вказаних актах зазначені обставини страхового випадку.

За загальним правилом та з огляду на положення статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Апеляційний суд, за встановленню фактичних обставини справи, даючи належну оцінку зібраним доказам, дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодовано шкоду, завдану відповідачем ОСОБА_1 у результаті дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, в межах виплаченого відшкодування ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» набуло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 , враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Audi A8» дн.з. НОМЕР_2 на момент ДТП не була застрахована, і з останнього підлягає стягненню вартості відновлювального ремонту в сумі, що складає 158 867 грн. 14 коп.

За вказаних обставин, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову, а тому рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 05 травня 2023 року, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що судові витрати за подачу позову та розгляд апеляційної скарги в сумі 2382,00 грн. та 4026,00 грн., слід відшкодувати з державного бюджету, оскільки відповідач є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381, 384, ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 05 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (в АТ «ОТР Банк» , IBANUA1339688) суму страхового відшкодування в розмірі 158 867 грн. 14 коп. (сто п`ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят сім грн. 14 коп.)

Суму судового збору в розмірі 6408,00 грн., яка була сплачена ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», відшкодувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: