Ухвала

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 2-138/2006

провадження № 61-13680ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжнародного наукового товариства на рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 серпня 2006 року, додаткове рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 19 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Відкритого акціонерного товариства «Євпаторійська швейна фабрика», третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івушка» про визнання недійсним ордера на житлове приміщення, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права користування житловим приміщенням, за позовом Відкритого акціонерного товариства «Євпаторійська швейна фабрика» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , Комунальне підприємство «Бюро приватизації», про визнання ордера недійсним, відміни приватизації і визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжнародне наукове товариство засобами поштового зв`язку надіслали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 серпня 2006 року, додаткове рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 19 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2006 року в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі має бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, процесуальний закон містить імперативну вимогу щодо змісту касаційної скарги, без виконання якої суд зобов`язаний таку касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Доводи касаційної скарги зводяться до надання заявниками власної суб`єктивної оцінки обставинам справи, характеристики учасникам справи та особам, причетним до спірних правовідносин, що не є належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Жодну з передбачених законом підстав для скасування судових рішень заявники не зазначають та не обгрунтовують.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявники не виконали вимогу процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, а суд касаційної інстанції з огляду на імперативну вказівку процесуального закону не уповноважений приймати такі касаційні скарги до розгляду, тому така скарга підлягає поверненню особам, які її подали.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міжнародного наукового товариства на рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 14 серпня 2006 року, додаткове рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 19 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 12 грудня 2006 року повернути заявникам.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров