Провадження №: 2-о/755/443/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в:

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, в порядку окремого провадження, із заявою про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини.

07 вересня 2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини передано в провадження головуючому у справі судді Савлук Т.В.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини на предмет дотримання правил підсудності та звернення до належного суду, суддя приходить до наступних висновків.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. ( ч. 1 ст. 293 ЦПК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

За змістом положень статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Усиновлення дитини відбувається за порядком, визначеним законодавством України, відповідно до Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. № 905, якою затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (надалі - Порядок провадження діяльності з усиновлення). Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Разом з тим, за змістом положень статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено терміни:

місце походження дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, - місце проживання або перебування її біологічних батьків на момент їх смерті або виникнення обставин, що призвели до позбавлення дитини батьківського піклування. У разі, якщо батьки та їх місце проживання чи перебування невідомі, місцем походження дитини визначається місце, де дитину знайшли, або місце розташування медичного закладу, де дитину залишили;

місце проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, - місцезнаходження закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, жиле приміщення дитячого будинку сімейного типу, прийомної сім`ї, опікунів або піклувальників, житло, в якому дитина проживає, інше житло;

місце походження дитини-сироти і дитини, позбавленої батьківського піклування, - місце проживання або перебування її біологічних батьків на момент їх смерті або виникнення обставин, що призвели до позбавлення дитини батьківського піклування. У разі, якщо батьки та їх місце проживання чи перебування невідомі, місцем походження дитини визначається місце, де дитину знайшли, або місце розташування медичного закладу, де дитину залишили.

Визначення статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування зазначено у статі 5 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», яким визначено, що за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Статус дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, надається відповідно до законодавства.

Усиновлення дитини відбувається за порядком, визначеним законодавством України, відповідно до Сімейного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. № 905, якою затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей.

Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Як убачається з долучених до заяви доказів згідно додатку, заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Неповнолітні діти, щодо яких поданого заяву про усиновлення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .

За змістом поданої до суду заяви заявник ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до положень статі 310 Цивільного процесуального кодексу України заява про усиновлення подається за адресою місця проживання дітей - АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва, однак належних доказів, які мали підтвердити правовий статус даного житла та його належності на праві власності саме заявнику ОСОБА_1 до заяви не долучено, тому за відсутності беззаперечних доказів про фактичне місце проживання дітей разом з матір`ю саме за вказаною адресою, за наявності відомостей про зареєстроване місце проживання дітей в межах міста Києва, а не в іншому регіоні, відсутні підстави для розгляду цивільної справи саме в Дніпровському районному суді міста Києва.

Виходячи з положень п. 1.ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва та підлягає направленню за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання неповнолітніх дітей, щодо яких поданого заяву про усиновлення, з дотриманням вимог статті 310 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 31,32, 260, 294, 316, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя ,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/13212/23 (провадження № 2о/755/413/23) за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про усиновлення та внесення змін до актового запису про народження дитини, - передати за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я: