Справа № 347/1048/23
Провадження № 22-ц/4808/1176/23
Головуючий у 1 інстанції КІЦУЛА Ю. С.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

з участю секретаря Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Косівського районного суду від 17 серпня 2023 року, у складі судді Кіцули Ю.С. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства. Просив виключити запис про батьківство ОСОБА_3 з актового запису №20 від 11 травня 2017 року про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в Рожнівській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області.

Ухвалою суду від 01 червня 2023 року у справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, а 31 липня 2023 року провадження у справі відновлено, оскільки на адресу суду повернулися матеріали експертизи без виконання.

Ухвалою Косівського районного суду від 17 серпня 2023 року у даній справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: - Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

Проведення молекулярно-генетичної експертизи доручено експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом із дитиною ОСОБА_4 прибути на виклик експерта у визначений день і час до Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для відбору біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи.

Витрати по проведенні експертизи покладено на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порівну.

Не погоджуючись із ухвалою суду в частині покладення витрат за проведення експертизи на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порівну, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вимоги скарги мотивував тим, що з позовом про оспорювання батьківства звернувся до суду саме позивач ОСОБА_3 , у якому просив суд про призначення судово-генетичної експертизи. Під час судового розгляду на стадії підготовчого провадження, представник позивача адвокат Мельничук Я.В. запевнив суд, а також сторону відповідача, що всі витрати щодо проведення вказаної вище експертизи позивач буде нести особисто.

01 червня 2023 року Косівським районними судом винесено ухвалу суду про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої було доручено заявленій позивачем медичній установі, а саме експертам Комунальної медичної установи «Обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації». Витрати щодо проведення експертизи судом покладено на позивача.

Комунальною медичною установою «Обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації» ухвалу Косівського районного суду від 01 червня 2023 року залишено без виконання з тих підстав що даною медичною установою такий вид експертиз не проводиться.

У зв`язку з цим, представником відповідачки з метою, щоб в подальшому не виникало подібної плутанини з медичною установою, яка в дійсності може проводити молекулярно-генетичний вид експертизи, було направлено до Косівського районного суду Івано-Франківської області клопотання про проведення такої експертизи саме Комунальною установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

Вказує, що в зазначеному клопотанні чітко вказав причину його надання суду, а також в прохальній частині цього клопотання зазначив, щоб витрати, пов`язані з проведенням експертизи, суд поклав на сторону позивача.

Однак, судом клопотання було прийнято хибно, як волевиявлення відповідача на проведення такої експертизи, що ніяким чином не відповідає дійсності, оскільки моя довірителька впевнена, що батьком її сина ОСОБА_5 є позивач, а тому і погодилася на проведення заявленої ним експертизи.

Просить змінити резолютивну частину ухвали суду та викласти в редакції про покладення витрат на проведення експертизи на ОСОБА_3 .

Правом на подачу відзиву, позивач не скористався.

У засіданні апеляційного суду представник апелянтки ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_3 та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянтки, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 103 ЦПК України,при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з частинами 5-6 статті 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Судом встановлено, ухвалою Косівського районного суду від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Комунальній медичній установі «Обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації». Однак, ухвалою суду від 31.07.2023 року провадження у справі поновлено, оскільки на адресу суду повернулися матеріали експертизи без виконання.

26 липня 2023 року на адресу суду від представника відповідачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи проведення якої просив доручити експертам Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» з тих підстав, що Комунальна медична установа «Обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації» не проводить такий вид експертизи, а лише здійснює відібрання біологічних зразків.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З`ясувавши обставини, на які посилається представник відповідача, а саме те, що КУ«Обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації» не здійснює проведення експертизи, а лише здійснює відібрання біологічних зразків, суд проведення молекулярно-генетичної експертизи доручив експертам Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України, витрати по проведенні експертизи поклав на сторін порівну. Таким чином, суд обґрунтовано виходив з процесуальної економії та фінансових витрат сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 3 та 4 статті 134 ЦПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Враховуючи те, що як від позивача так і представника відповідачки надійшли клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку про покладення витрат за проведення експертизи на сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 порівну.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що клопотання представника відповідача було хибно прийнято судом як волевиявлення відповідача на проведення такої експертизи не заслуговує на увагу, оскільки суперечить змісту поданого клопотання, у якому представник відповідачки просить суд про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи із зазначенням експертної установи, якій просив доручити проведення такої.

З огляду на зазначене відсутні підстави для висновку про те, що покладення судом витрат по проведенню судової експертизи на сторін порівну, порушує права відповідачки, оскільки за результатами розгляду справи, відповідачка відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, вправі ставити питання про стягнення на її користь понесених судових витрат у зв`язку з розглядом справи, до яких у тому числі належать витрати по оплаті за проведення експертизи.

З вище викладеного вбачається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення судової експертизи, діяв у межах діючого законодавства, що регулює порядок призначення та проведення експертиз.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зміни ухвали суду першої інстанції відсутні. А отже, у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду від 17 серпня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 19 вересня 2023 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин