Справа № 507/1303/23
Провадження № 2/507/315/2023
Номер рядка звіту 69
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" вересня 2023 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Вужиловського О.В.,
з участю секретаря судового засідання - Войковської І.П.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в залі суду в смт. Любашівка Подільського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та судових витрат,
Короткий зміст позовних вимог.
21.07.2023 року позивач звернулася суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що відповідач є платником аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2006 року до 06.05.2023 року.
Згідно розрахунку заборгованості Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) заборгованість відповідача по аліментах по виконавчому провадженню ВП № 3974618 станом на 28.06.2023 року становить 338683 грн. 87 коп.
За її підрахунками, проведеними її представником загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 , аліментних зобов`язань складає 170912 грн. 30 коп.
Відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 170912 грн. 30 коп., що є не більше 100 % заборгованості.
На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 170912 грн. 30 коп. та 2000 грн. судових витрат (витрати на правову допомогу).
Відповідач відзив на позов до суду не подав.
Аргументи учасників справи.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
В судове засідання відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, що свідчить роздруківка із сайту АТ «Укрпошта» про вручення повідомлення про судове засідання відповідачу, відзив на позовну заяву не подав, причин неявки суду не повідомив.
Позиція суду
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Короткий зміст фактичних обставин справи
Судом встановлено наступні обставини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із свідоцтва про розірвання шлюбу серіє НОМЕР_1 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 видно, що позивач розірвала шлюб із ОСОБА_2 23 листопада 2006 року, а 06 жовтня 2007 року уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 9-10).
У Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало на виконанні виконавче провадження ВП № 3974618 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2006 року до 06.05.2023 року.
Відповідач зазначене судове рішення належно не виконував, внаслідок чого з його вини за період виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, станом на 28.06.2023 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 338683 грн. 87 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів 26.06.2023 року, виданим державним виконавцем Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Сигляник Т.В. (а.с. 12-14).
Згідно з наведеним позивачем в позовній заяві розрахунком неустойки (пені) сума неустойки (пені) станом на 28.06.2023 року становить 170912 грн. 30 коп.
Відповідачем не доведено відсутність його вини в несплаті аліментів належними і допустимими доказами.
Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.»
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
Нp=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:
Нp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Положеннями ст. 196 СК України, не передбачено звільнення платника аліментів від сплати неустойки.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів від 28.06.2023 року, виданим державним виконавцем Савранському відділі державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Сигляник Т.В., відповідач ОСОБА_2 аліменти сплачував не регулярно або у меншому, ніж встановлено судовими рішеннями розмірі, у зв`язку з чим станом на 28.06.2023 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 338683 грн. 87 коп.
Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, проведений позивачем відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, у розмірі 170912 грн. 30 коп., відповідачем не оспорювався. Будь-яких альтернативних розрахунків матеріали справи не містять.
Зважаючи на вказане, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України, слід стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 170912 грн. 30 коп., що не перевищує 100 % заборгованості по сплаті аліментів.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави 1073 грн. 60 коп. судового збору.
Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. Вказані витрати обгрутовані та документально підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи: Савранського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та судових витрат - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 29.06.2023 року у сумі 170912 грн. 30 коп., та 2000 грн., судових витрат, а всього 172912 грн. 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп., судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Любашівського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Вужиловський О.В.