Справа № 161/7209/22 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/868/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Киці С.І.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа УПО у Волинській області про вселення, усунення перешкод в користуванні житлом, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , яка подана в його інтересах представником - ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа УПО у Волинській області про вселення, усунення перешкод в користуванні житлом.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа УПО у Волинській області про вселення, усунення перешкод в користуванні житлом - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач, в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд констатував, що позивач не з`явився в судові засідання 27 червня 2023 року та 03 липня 2023 року, про причини неявки суду першої інстанції не повідомив, хоча його явка судом була визнана обов`язкова.

Такі висновки суду зроблені з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

У частині п`ятій статті 223 ЦПК України законодавець встановив особливий порядок наслідок (санкцію) повторної неявки позивача. Ця норма фактично дублює норму, закріплену в пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України необхідно тлумачити в системному зв`язку з іншими положеннями цієї статті та іншими нормами процесуального закону (ЦПК України), які визначають наслідки повторної неявки позивача, який не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а саме частиною п`ятою статті 223 і пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

З огляду на системне тлумачення вказаних норм процесуального закону апеляційний суд виходить з того, що пункт 2 частини третьої статті 223 ЦПК України у контексті частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України не може застосовуватися судом щодо неявки позивача у судове засідання.

Аналіз положень частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з даним позовом.

13 червня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.07.2022 року, явка всіх учасників справи та їх представників судом обов`язковою не визнавалась.

Підготовче судове засідання в даній справі неодноразово відкладалось.

11 квітня 2023 року ухвалою Луцького міськрайонного суду закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду на 07.06.2023 року, явка всіх учасників справи та їх представників судом обов`язковою не визнавалась.

27.06.2023 року позивач подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі за участі його представника адвоката Грибан Ж.В., яка має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від його імені процесуальні права та обов`язки. Клопотання було мотивовано перебуванням ОСОБА_4 на роботі за межами Волинської області та неможливістю особисто прибути в судове засідання. Представник позивача ОСОБА_1 була присутня в даному судовому засіданні.

03.07.2023 року представник позивача ОСОБА_1 подала суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_4 , на підставі п. З ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишено без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, на судове засідання, яке мало місце 27.06.2023 року, ОСОБА_4 було подано заяву про розгляд справи без його участі та за участі його представника. В даному судовому засіданні була присутня представник позивача, яка підтвердила позицію свого довірителя.

Однак суд першої інстанції відклав розгляд справи на 03.07.2023 року.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки явка сторін визнана обов`язковою, подання заяви про розгляд справи без участі сторони судом не приймається судом до уваги, а тому є всі правові підстави для залишення позову без розгляду, з підстав неявки без поважних причин ОСОБА_4 .

Згідно з п. З ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Судовий виклик - це «пропозиція» з`явитись до суду. Дана «пропозиція» є обов`язковою і адресується тим учасникам процесу, які відповідно до закону зобов`язані з`являтись до суду, тому є і наслідки та відповідальність за неналежне виконання та ухиляння від цього обов`язку. По деяких категоріях справ суд може визнати явку окремих осіб обов`язковою.

Згідно з ч. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Не приймаючи до уваги заяву ОСОБА_4 , про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції констатував, що явка позивача судом визнана обов`язковою. Однак ні в ухвалі про відкриття та про призначення даної цивільної справи до розгляду, суд не зазначав про те, що явка сторін є обов`язковою. Будь яких мотивованих ухвал про обов`язковість явки позивача в судове засідання та про неможливість розгляду справи за участі його представника судом не приймалось.

Таким чином, зважаючи на зміст клопотання ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності та за участі його представника, в суду першої інстанції не було передбачених процесуальним законом підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача на судові засідання 27 червня 2023 року та 03 липня 2023 року.

Необхідно зауважити, що судом не наведено жодних мотивів обов`язкової присутності позивача в судових засідання, беручи до уваги ту обставину, що суд не приступив до розгляду справи по суті та не заслуховував пояснень учасників справи.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, апеляційний суд вважає, що підстави для залишення позову без розгляду були відсутні, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Сам факт подачі позивачем апеляційної скарги на ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду вказує про його зацікавленість у вирішенні по суті заявлених позовних вимог, а відтак порушення права на справедливий судовий розгляд, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Крім того, слід зауважити, що суд з врахуванням диспозитивності цивільного процесу, обумовленого ст. 13 ЦПК України, не позбавлений можливості за наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, розглянути даний спір по наявним у справі доказам та ухвалити відповідне судове рішення. При цьому суду необхідно звернути увагу на дотримання розумних строків розгляду даної цивільної справи.

Оскільки при постановленні оскаржуваної суд допустив надмірний формалізм, то відповідно до вимог п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційний суд звертає увагу, що проведення судом аналогії норми КАС України із нормою ЦПК України, щодо залишення позовної заяви без розгляду, є недопустимим, оскільки цивільно-процесуальне законодавство України не допускає аналогії права з огляду на чітко визначене у ст. 3 ЦПК України законодавство про цивільне судочинство.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана в його інтересах представником - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2023 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа УПО у Волинській області про вселення, усунення перешкод в користуванні житлом - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: