Провадження № 2/537/1341/2023
Справа № 537/4836/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Малахової К.Р., позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 25.12.1991 у відділі ЗАГС м. Свердловськ-45 РФ за актовим записом № 446.

На обґрунтування позову зазначив, що з 25.12.1991 вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі. На день подання позовної заяви неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що з липня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Подружнє життя не склалося внаслідок різних поглядів на життя, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння, внаслідок чого були втрачені почуття любові та взаємної поваги. Подальше збереження сім`ї та сумісне життя є неможливим. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, вказавши, що строку для примирення не потребує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, уточнила, що шлюбні відносини з позивачем припинили 18.08.2023, примирення неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 25.12.1991 у відділі ЗАГС м. Свердловськ-45 РФ, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . У подружжя неповнолітніх дітей немає.

В судовому засіданні встановлено, що з 18.08.2023 між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263- 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.12.1991 у відділі ЗАГС м. Свердловськ-45 РФ за актовим записом № 446 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва