Справа № 547/734/23
Провадження № 2/524/2644/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

02.10.2023 року до Автозаводського районного суду м.Кременчука з Семенівського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до наступного висновку.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З матеріалів заяви постає, що місцезнаходження юридичної особи, яка може отримати статус відповідача: м. Київська область, м.Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8.

Як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 при подачі позову до Семенівського районного суду Полтавської області керувався правилами саме альтернативної підсудності цивільних справ на підставі ч. 12 ст. 28 ЦПК України, за місцем виконання спірного виконавчого напису нотаріуса.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Верховний Суд у постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 зауважив, що «Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», що місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходження його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Згідно відповіді від 03.10.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відсутні.

Як вбачається з позовної заяви адреса боржника: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, судом встановлено, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису № 5353, є місце проживання боржника - АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності Семенівського районного суду Полтавської області.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які постанови приватного виконавця із зазначенням нерухомого майна, місця роботи боржника, їх адреси у Автозаводському районі м. Кременчука, щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, тобто чи знаходяться на території Автозаводського району м. Кременчука відповідні органи або установи, та чи наявне на території району майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Отже, з наведеного можна дійти висновку, що Семенівський районний суд Полтавської області помилково направив дану цивільну справу до Автозаводського районного суду м.Кременчука, оскільки при поданні позову заявник обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, відповідно положень частини 12 статті 28 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню для розгляду за підсудністю до Семенівського районного суду Полтавської області як помилково направлені до Автозаводського районного суду м.Кременчука.

Враховуючи, що дана справа направлена Семенівським районним судом Полтавської області до Автозаводського районного суду м.Кременчука з порушенням правил, встановлених статтею 31 ЦПК України, направлення справи за належною підсудністю не може вважатися спором про підсудність.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути на розгляд Семенівського районного суду Полтавської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) як помилково направлені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: О.С.Предоляк