Справа № 2-3117/10
Провадження № 4-с/686/72/23
УХВАЛА

09 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Сороці А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання до вчинення дій,

встановив:

24.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання до вчинення дій, в якій просив: 1) поновити строк для оскарження дій державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року, Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року, а також для оскарження дій державного виконавця Власюка А.В. в частині здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_1 , як такий, що пропущений із поважних причин; 2) визнати дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року та Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року неправомірними; 3) визнати дії державного виконавця Власюка А.В. в частині винесення Постанови про опис та арешт 09 червня 2021 року квартири АДРЕСА_1 неправомірними; 4) скасувати Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18 лютого 2021 року, Постанову про опис та арешт від 09 червня 2021 року та Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року у виконавчому провадженні № 52010513; 5) визнати дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513 неправомірними; 6) визнати недійсною та такою, що не підлягає застосуванню у виконавчому проваджені № 52010513, оцінку у формі письмового Звіту про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 , що виконаний 11 травня 2023 року ТОВ «Приватна експертна служба».

В обґрунтування вимог скарги зазначив, що 09 червня 2021 року вищевказана квартира була арештована та описана за відповідною постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження № 52010513 з виконання виконавчого листа № 2-3117/10, виданого 09.02.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з скаржника та солідарного боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі 25 113,58 доларів США та 1 820 грн. Однак, про те, що органом ДВС планувалось проводити опис та арешт квартири останнього не було повідомлено, під час проведення вказаного опису та арешту ОСОБА_1 не був присутній, Постанову про надання доручення від 18 лютого 2021 року та Постанову про арешт та опис квартири від 09 червня 2021 року не отримував, квартира на відповідальне зберігання не передавалась.

Так, під час проведення опису та арешту огляд та доступ до квартири не проводився. Внаслідок порушення державним виконавцем процедури проведення опису та арешту квартири без присутності ОСОБА_1 та без доступу до квартири, виконавцем була порушена черговість звернення стягнення на майно боржника. Органом ДВС не було вжито заходів щодо перевірки належності мені рухомого майна ні за місцем фактичного проживання, ні за місцем реєстрації. Відповідні акти державним виконавцем про відсутність належного скаржнику рухомого майна за місцем проживання не складались та відсутні в системі АСВП.

За таких обставин скаржник вважає, що без належної перевірки належності боржнику рухомого майна за місцем постійного проживання, без доступу (входження) до квартири для її огляду, без попередження боржника про дату та час призначеного опису та арешту, складення державним виконавцем оскаржуваної Постанови про опис та арешт від 09 червня 2021 року є передчасним та незаконним, а тому остання підлягає скасуванню.

Щодо суми заборгованості за виконавчим документом та заборони виконання рішення ОСОБА_1 зазначає, що державним виконавцем не було встановлено реальний залишок заборгованості за виконавчим документом, оскільки за ним відбувалось часткове погашення за рахунок реалізації легкового автомобіля, а також стягнення із заробітної плати солідарного боржника ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №25177751 від 22.02.2011 року.

Також, з 24 лютого 2022 року існує заборона виконання рішень судів в іноземній валюті, оскільки 24 лютого 2022 року Національним банком України було прийнято Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Зазначена постанова обмежує продаж банківськими установами іноземної валюти.

Щодо проведення оцінки арештованого майна в скарзі зазначено, що 02 травня 2023 року органом ДВС за відповідною Постановою було призначено суб`єкта оціночної діяльності (експерта) для визначення ринкової вартості квартири. Зазначену постанову скаржник також не отримував та не знав про призначення експерта та проведення ним відповідної оцінки. Ні орган ДВС, ні суб`єкт оціночної діяльності (експерт) не повідомляли останньому про проведення оцінки, не попереджали про необхідність надання квартири для огляду експертом. Огляд квартири експертом не здійснювався.

ОСОБА_1 вказує у своїй скарзі на те, що звіт про експертну оцінку від 11 травня 2023 року, виконаний ТОВ «Приватна експертна служба» містить не достовірні дані про те, що експерт ознайомився із об`єктом оцінки (сторінка 4 звіту). При цьому експерт був повідомлений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту. Експертом серед інших об`єктів береться до уваги аналогічна вартість квартири квартира у буд. АДРЕСА_2 площею 47 кв.м., вартість 1 кв.м. 595,74 доларів США, ринкова вартість якої складає 28 000 доларів США, що по курсу станом на 11.05.2023 року 1 023 920,80 грн.

Скаржник вважає, що вартість його квартири внаслідок складання недостовірного звіту занижена майже на 40 % від вартості аналогічного об`єкта, що порушує права та інтереси останнього, оскільки визначення вартості квартири без проведення її огляду експертом, припущення експерта щодо стану квартири, за відсутності з боку ОСОБА_1 недопуску до огляду або іншої недобросовісної поведінки порушує норми визначення ринкової вартості майна та впливає на визначення реальної вартості квартири.

За таких обставин, на думку скаржника, є всі підстави для визнання вищевказаного звіту недійсним та таким, що не підлягає використанню у виконавчому провадженні.

Також, скаржник звертає увагу суду на те, що відповідно до оскаржуваного Звіту про експертну оцінку майна, складеного 11 травня 2023 року вартість квартири складає 644 810 грн., а залишок заборгованості за виконавчим документом з врахуванням часткового погашення є значно меншим ніж вартість квартири.

Окрім того, ОСОБА_1 просить поновити йому 10-денний строк для оскарження Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року, Постанови про опис та арешт майна боржника від 09.06.2021 року, Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року, оскільки строк для оскарження був пропущений останнім з поважних причин, з огляду на те, що копії оскаржуваних постанов йому не направлялись, а про їх існування скаржнику стало відомо лише 19 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року було відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судове засідання.

09.08.2023 року до суду надійшов відзив від представника відділу ДВС, в якому заперечуються заявлені скаржником вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року було задоволено клопотання боржника щодо зупинення передачі на реалізацію арештованого майна та зупинено передачу на реалізацію об`єкта нерухомого майна, а саме: арештованої квартири АДРЕСА_3 , та належить на праві власності ОСОБА_1 .

29.08.2023 року представником стягувача АТ «Державний ощадний банк України» було подано до суду заперечення на скаргу на дії державного виконавця, в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги.

Також, 29.08.2023 року ОСОБА_1 було подано додаткові обґрунтування скарги на дії державного виконавця, а 25.09.2023 року представником стягувача подано заперечення щодо додаткових обґрунтувань скаржника.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.08.2023 року, до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено Славутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Скаржник та його представник, представник стягувача та боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду скарги належним чином, а їхня неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Славутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в судове засідання також не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП №53195117 з виконання виконавчого листа № 2-3117/10, виданого 09.02.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в сумі 25 113,58 доларів США та 1 820 грн.

18 лютого 2021 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Хмельницького було винесено Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу ДВС, відповідно до якої доручено Славутському міськрайонному відділу ДВС надати копії правоустановчих документів на квартиру, повідомити про зареєстрованих осіб та провести опис та арешт квартири.

13 липня 2023 року згідно даних рекомендованого відправлення № 703 ОСОБА_1 отримав Повідомлення від 05.07.2023 року про вартість майна належної йому на праві власності квартири заг.пл. 45,8 кв.м., що розташована АДРЕСА_4 .

Про те, що органом ДВС планувалось проводити опис та арешт вказаної квартири, та що вказані дії були проведені 09 червня 2021 року, боржника ОСОБА_1 не було повідомлено, відомості про отримання останнім Постанови про надання доручення від 18 лютого 2021 року та Постанови про арешт та опис квартири від 09 червня 2021 року, в матеріалах справи відсутні.

Згідно даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , а також 1/3 частка у квартирі АДРЕСА_5 , де останній зареєстрований.

Судом також встановлено, що в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-3117/10, виданого 09.02.2011 року, у виконавчому провадженні №25177857 відбулось часткове погашення заборгованості за рахунок реалізації заставного транспортного засобу та проводились відрахування із заробітної плати роботодавцем СУНП «Марком», а в межах повторного виконавчого провадження № 52010513 із заробітної плати боржника здійснювались відрахування з місця роботи ОСОБА_1 ТОВ «Арда-Трейдинг» за період з травня 2018 року по квітень 2019 року.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для оскарження Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року, Постанови про опис та арешт майна боржника від 09.06.2021 року, Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року суд звертає увагу на те, що вказаний строк був пропущений останнім з поважних причин та підлягає поновленню, оскільки копії оскаржуваних постанов боржнику не направлялись, а про їх існування останньому стало відомо лише 19 липня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок порушення державним виконавцем процедури проведення опису та арешту квартири без присутності боржника та без доступу до квартири, виконавцем була порушена черговість звернення стягнення на майно боржника.

Суд вважає, що органом ДВС не було вжито заходів щодо перевірки належності ОСОБА_1 рухомого майна ні за місцем фактичного проживання, ні за місцем його реєстрації. Відповідні акти державним виконавцем про відсутність належного скаржнику рухомого майна не складались та відсутні в системі АСВП.

Також, державним виконавцем не вживались заходи щодо звернення стягнення на майно за адресою: АДРЕСА_6 .

Слід зазначити, що державний виконавець Купчевич Г.О., не встановивши реальний залишок заборгованості за виконавчим документом, вжила заходів щодо звернення стягнення на квартиру, в якій ОСОБА_1 фактично проживає (згідно даних довідки про місце проживання №7 від 21.07.2023 року), що порушує частину 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частина 3 статті 56 Закону передбачає, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Заборгованість за вказаним виконавчим провадженням станом на даний час не відповідає сумі боргу, яка зазначена у виконавчому листі, оскільки за останнім вже відбувалось часткове погашення за рахунок стягнень із заробітної плати солідарного боржника ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 25177751 від 22.02.2011 року, та реалізації легкового автомобіля марки MAZDA 6, державний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, по ціні 151 517,01 грн., згідно якої грошові кошти, отримані від продажу були скеровані стягувачеві АТ «Державний ощадний банк України». Зазначені обставини підтверджуються даними постанови про звільнення майна з-під арешту від 01.04.2015 року, Протоколу проведення електронних торгів від 19.02.2015 року та звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Престиж-Авто».

Також, з 24 лютого 2022 року існує заборона виконання рішень судів в іноземній валюті, оскільки 24 лютого 2022 року Національним банком України було прийнято Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Зазначена постанова обмежує продаж банківськими установами іноземної валюти.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні, стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підлягає поверненню стягувачеві, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Отже, відсутність в матеріалах виконавчого провадження відомостей про встановлення державним виконавцем залишку боргу за виконавчим документом станом на дату вчинення виконавчої дії свідчить про наявність порушень при проведенні виконавчих дій з опису житлового приміщення, де проживає боржник, оскільки вчинення такої виконавчої дії залежить від розміру заборгованості за виконавчим документом, дійсний розмір якої не був визначений належним чином державним виконавцем.

Також, відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно ч. 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна (тобто рухомого майна, котре підлягає реалізації в першу чергу).

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Окрім того, типовою формою Постанови про опис та арешт майна боржника передбачено обов`язкову присутність боржника під час вказаної виконавчої дії, оскільки містить відповідні графи, які мають містити підпис боржника з питання призначення його відповідальним зберігачем (п.3), отримання зауважень та заяв (п.4), а також отримання копії Постанови (п.6).

Суд вважає, що державним виконавцем не було вжито відповідних заходів щодо перевірки належності боржнику рухомого майна за місцем проживання (меблі, побутова техніка тощо), а без входження до квартири передчасно здійснено її опис та арешт (без повідомлення боржника та без огляду квартири), порушено черговість звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, на думку суду, без належної перевірки належності боржнику рухомого майна за місцем постійного проживання, без доступу (входження) до квартири для її огляду, без попередження боржника про дату та час призначеного опису та арешту, складення державним виконавцем оскаржуваної Постанови про опис та арешт квартири АДРЕСА_1 від 09 червня 2021 року є передчасним та незаконним.

02 травня 2023 року органом ДВС за відповідною Постановою було призначено суб`єкта оціночної діяльності (експерта) для визначення ринкової вартості квартири. Зазначену постанову скаржник також не отримував та не знав про призначення експерта та проведення ним відповідної оцінки. Ні орган ДВС, ні суб`єкт оціночної діяльності (експерт) не повідомляли останнього про проведення оцінки, не попереджали про необхідність надання квартири для огляду експертом. Огляд квартири експертом не здійснювався. Окрім того, підпис експерта про ознайомлення містить дату ознайомлення 01 травня 2023 року, що є раніше дати винесення Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 02 травня 2023 року.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже, визначення вартості майна боржника є процесуальною дією виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Вказані обставини узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16, від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги скаржника ОСОБА_1 в частині скасування постанови державного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №52010513 від 02.05.2023 року та визнання неправомірними дій державного виконавця Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513.

Однак, суд вважає, що вимога скаржника в частині визнання недійсною та такою, що не підлягає застосуванню у виконавчому проваджені № 52010513, оцінки у формі письмового Звіту про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 , що виконаний 11 травня 2023 року ТОВ «Приватна експертна служба», не підлягає задоволенню з тих підстав, що зазначена вимога не підлягає оскарженню в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Державними виконавцями Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та стягувачем АТ «Державний ощадний банк України» не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених вимог скаржника ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та слід визнати неправомірними дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року та Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року; визнати неправомірними дії державного виконавця Власюка А.В. в частині винесення Постанови про опис та арешт 09 червня 2021 року квартири АДРЕСА_1 ; скасувати Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18 лютого 2021 року, Постанову про опис та арешт від 09 червня 2021 року та Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 52010513 від 02.05.2023 року; визнати неправомірними дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513.

Керуючись ст. ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження дій державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанов від 18.02.2021 року, від 02.05.2023 року, а також для оскарження дій державного виконавця Власюка А.В. в частині здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_1 .

Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року та Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Власюка А.В. в частині винесення Постанови про опис та арешт 09 червня 2021 року квартири АДРЕСА_1 .

Скасувати Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18 лютого 2021 року, Постанову про опис та арешт від 09 червня 2021 року та Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 52010513 від 02.05.2023 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.Л. Стефанишин