Справа №: 343/1462/23
Провадження №: 2/0343/426/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2023 року м. Долина
Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Максимович В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1462/23 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
за участю: представниці позивача ОСОБА_1 адвокатки Оленин О.Ф.,
І. Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб:
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:
- визнати виконавчий напис від 08.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №3768, про стягнення з нього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованості в розмірі 15 466 грн., за кредитним договором №1553641 від 10.02.2021, таким, що не підлягає виконанню;
- стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
Позовні вимоги мотивує тим, що у лютому 2023 року після заблокування його банківського карткового рахунку йому стало відомо про винесення приватним виконавцем виконавчого округу Івано Франківської області Кушнірем О.В. постанов про: відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, стягнення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження. Зазначає, що жодних невиконаних зобов`язань у нього перед відповідачем немає та не могло бути, оскільки кредитний договір зазначений у виконавчому написі він ніколи не укладав. Більше того, із виконавчого напису вбачається, що відбулась зміна кредитора, однак про таку зміну його не було повідомлено. Отже, оскільки у нього відсутня будь яка заборгованість перед відповідачем, а також у зв`язку із тим, що приватним нотаріусом було порушено процедуру вчинення виконавчого напису, адже відсутня засвідчена останнім виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, договір №1553641 від 10.02.2021 не був нотаріально посвідчений, вважає, що оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.
У судовому засіданні представниця позивача ОСОБА_1 адвокатка Оленин О.Ф. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «К9» у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 66).
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. та приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Кушнір О.В. у судове засідання також не з`явились, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлялись у встановленому законом порядку (а.с. 67, 72).
ІІ. Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі:
ухвалою суду від 22.06.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.
22 червня 2023 року ухвалою суду забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 08.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №3768 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 466,00 грн., а також шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 1 546,60 грн., в межах виконавчого провадження №68416235.
Ухвалою суду від 07.09.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Від представника відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача будь - яких заяв, клопотань та письмових пояснень не поступало, відзиву не надано.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що представник відповідача клопотань про відкладення судового засідання суду не подавав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснювати судовий розгляд за відсутності останнього за наявними доказами.
Враховуючи, що представник відповідача, хоча і був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, представниця позивача не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому протокольною формою ухвали від 09.10.2023 постановлено провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
як вбачається з виконавчого напису, вчиненого 08.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №3768, остання вчинила його на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за кредитним договором 1553641 від 10.02.2021, укладеним з ТзОВ «Лінеура України», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова компанія «К9». Сума заборгованості складає 15 416 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плату у розмірі 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 15 466 грн (а.с. 15).
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2022 приватний виконавець виконавчого округу Івано - Франківської області Кушнір О.В. відкрив виконавче провадження №68416235 з примусового виконання виконавчого напису №3768, виданого 08.12.2021 приватним нотаріусом Київського МНО Журавльовою Л.М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «К9» заборгованість у розмірі 15 466 грн (а.с. 8).
Також постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано - Франківської області Кушніра О.В. від 16.02.2022 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням останнім таких дій.
ІV. Оцінка суду:
вислухавши пояснення представниці позивача, вивчивши зміст позовної заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу вимог, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони представника відповідача щодо позовних вимог, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Частиною 1 статті 4 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Так, в судовому засіданні встановлено, що у грудні 2021 року представник відповідача звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у сумі 15 416 грн за кредитним договором № 1553641 від 10.02.2021.
Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл. 14 закону «Про нотаріат» та гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 08.12.2021, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису.
Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Журавльової Л.М. вбачається, що стягнення проводиться за період з 02.11.2021 по 22.11.2021. Сума заборгованості складає 15 416 грн.
Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 року.
Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).
Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Проте, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, при цьому, судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості.
Також суду не надано доказів того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису була надана письмова вимога ТзОВ «Фінансова компанія «К9» про наявність в позивача заборгованості та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідачем та третіми особами не надано суду жодних доказів на спростування доводів сторони позивача.
Окрім цього, з матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису нотаріус отримував первинні бухгалтерські документи, тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у написі, є безспірним.
Таким чином, судом встановлено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом.
Тобто, ні нотаріально посвідченого кредитного договору, ні розрахунку заборгованості, ні документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, які були представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано.
Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, представником відповідача суду не надано, хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Своїм правом на подання відзиву представник відповідача не скористався.
Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського МНО Журавльовою Л.М. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що приватний нотаріус отримав нотаріально посвідчений кредитний договір, позивач отримував письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог, які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Стороною позивача вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть можливість поновити порушені права позивача у спосіб встановлений законом.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «К9», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Кушнір О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.
Враховуючи положення ч. 7 ст. 158, п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 22.06.2022 у виді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 08.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №3768 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 466,00 грн., а також зупинення стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 1 546,60 грн., в межах виконавчого провадження №68416235, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
V. Розподіл судових витрат:
вирішуючи питання судових витрат (які в даній справі складаються зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу), суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №810/795/18 зазначено про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такого висновку дійшла й Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Тобто, суд діє як арбітр, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Так, з матеріалів справи, зокрема, акту виконаних робіт від 08.06.2023 встановлено, що вартість за надання юридичних послуг складають 4 500 грн (а.с. 27), сплата яких підтверджується квитанцією №11 від 08.06.2023 (а.с. 28).
Оплата судового збору у розмірі 1 610,40 грн (1 073,60 грн за подання позову, 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову) підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 20, 34) та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано Франківської області Кушнір Олег Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.
Визнати виконавчий напис вчинений 08.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №3768, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» заборгованості в розмірі 15 466 грн., за кредитним договором №1553641 від 10.02.2021, таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору за подання позову, подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1 610 (однієї тисячі шістсот десять) гривень 40 копійок та 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень понесених витрат на правову допомогу.
Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 08.12.2021, зареєстрованого в реєстрі за №3768 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 15 466,00 грн., а також зупинення стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 1 546,60 грн., в межах виконавчого провадження №68416235, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано - Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
Повний зміст рішення суду складено 09 жовтня 2023 року.
Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів