У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023

Справа № 331/6380/23

Провадження № 2/331/2330/2023

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 , подану через адвоката Горошко Миколу Івановича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана через адвоката Горошко Миколу Івановича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Крім того, до позову додано клопотання адвоката Горошко Миколи Івановича про відстрочення або розстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання вказує на скрутне матеріальне становище позивача.

Надаючи правову оцінку вищевказаному клопотанню, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З цих підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави звільнення від сплати судового збору встановлені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, законодавець передбачив можливість відстрочки або розстрочки сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних із майновим станом сторони.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки або розстрочки від сплати судового збору.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як на єдину підставу відстрочки або розстрочки від сплати судового збору представник позивача посилається на важкий матеріальний стан позивача, тобто фактично на наявність підстав, визначених ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви дійшов висновку, що вимоги позивача про розстрочення або відстрочення від сплати судового збору на які позивач посилається, жодним чином не підтверджені.

Згідно ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката Горошко Миколи Івановича про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України та іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами та доповненнями) за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову вказана позивачем 186580 грн. 00 коп., 1 відсоток становить 1865, 80 грн., отже позивач має сплатити судовий збір у розмірі 1865, 80 грн.

Отже, вказаний позов не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем до позову не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

У відповідності до частини 5ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 6ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Згідно з частинами 2, 3статті 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Слід наголосити, що саме наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно зі статтею 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Отже, на підтвердження наявності заборгованості за договором позики позивач повинен надати суду оригінал розписки. Натомість позивачем до позовної заяви долучено копію розписки, що не є належним доказом наявності боргу.

Частиною п`ятою статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Слід зауважити, що додані до позовної заяви документи: копія паспорта та РНОКПП позивача, копія квитанції про перерахунок коштів від 11.07.2023 року, копія досудової вимоги та докази її направлення та вручення, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія договору про надання адвокатських послуг, копія рахунку від 18.09.2023 року, копія квитанції про оплату правничих послуг не засвідчені належним чином, відповідно до ч.5 ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до п. 1ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката Горошко Миколи Івановича про відстрочення або розстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану через адвоката Горошко Миколу Івановича, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Фісун