РІШЕННЯ

Іменем України

19.09.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - Мартьянової С.М.

за участю секретаря судових засідань - Ковальського Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі свого представника, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, в якій просив суд зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Визначити (змінити) наступні способи участі позивача у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особисте спілкування: - побачення в першу та останню суботу та неділю за місцем проживання сина з правом виїзду за місцем проживання батька; - спільний відпочинок: половину шкільних канікул дитина проводить з батьком; - необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; Зобов`язати відповідача за два дні до дня до дня зустрічі позивача з сином, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що починаючи з 03.03.2015 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 .

29.09.2017 року рішенням Жидачівського районного суду Львівської області у справі за №443/398/17 було розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою.

Після розірвання шлюбу син став проживати з відповідачкою та іншим чоловіком в м. Бориспіль Київська область. Після повернулась до Львова .

Через те, що відповідачка чинила перешкоди в побаченні з сином, неодноразово змушений був викликати працівників поліції щоб з їх допомоги мати можливість бачитися з сином і таки змушений був звернутися до Жидачівського районного суду Львівської області для усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, оскільки відповідачка з сином на той час були зареєстровані в с. Квітневе цього району у своїх родичів (сестри).

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.12.2020 року визначено наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні сина, без присутності матері, а саме: друга субота місяця з 10.00 до 17.00; четверта неділя місяця з 10.00 до 19.00; матері ОСОБА_5 не чинити перешкод у зустрічах батька з сином.

Весь цей час позивач підтримує нормальний зв`язок із дитиною, приймає участь у його вихованні, утриманні, розвитку його здібностей та забезпечує всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивач є військовослужбовцем ЗСУ, має для цього всі можливості. Але цього є недостатньо. Під час побачень з сином та спілкування з ним позивач зрозумів, що дитина вже стомилась від постійних переїздів, зміни місця проживання, та хоче проживати разом з ним.

Позивач вважає, що вчинки відповідачки викликають травми психіки дитини. Позивач бачить, що син подорослішав, став розуміти, більше тягнутися до нього, потребує більше уваги батька. Такі ситуації вкрай важко та негативно впливають на розвиток дитини, його характер, поведінку.

Позивач вказує, що на сьогоднішній день його права як батька є порушеними.

Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, 21.09.2022 року він звернувся до органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради з проханням встановлення (зміни) графіку зустрічей з сином.

Листом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за №260001 від 28.09.2022 року позивачу відмовлено з причин наявного вже рішення суду та встановленого графіку побачень з сином.

Також, після чисельних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів з відповідачкою, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 09.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

З метою виконання вимог ч.1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі.

Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.06.2023 року витребувано з органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради висновок щодо вирішення спору.

31.07.2023 року до суду від третьої особи надано висновок про розв`язання спору щодо визначення місця проживання та встановлення графіку зустрічей з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 15.09.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від позивача надано заяву, в якій він просив задовольнити вимоги відповідно до висновку комісії опікунської ради Франківської районної адміністрації.

Від відповідачки надано заяву, в якій остання зазначає, що вона була присутня на засіданні комісії та їй відомий її висновок. З результатами висновку погоджується та просить суд задовольнити позов в частині висновку комісії опікунської ради в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, на електрону пошту суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Франківської районної адміністрації. Підтримує позицію, викладену у висновку органу опіки та піклування.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29.09.2017 р. у справі №443/398/17 шлюб між позивачем та відповідачкою, зареєстрований 03.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинської реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис №65, розірвано.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.03.2017 року, позивач та відповідачка є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 21.12.2020 року визначено наступний спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вихованні та спілкуванні сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_5 , а саме:

- друга субота місяця з 10:00 год. до 17:00 год.;

- четверта неділя місяця з 10:00 год. до 19:00 год.;

- матері, ОСОБА_5 не чинити перешкод у зустрічах батька з сином.

Згідно акту обстеження умов проживання від 16.01.2023 року за адресою АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 2 поверсі та складається з 1 кімнат: кухні, коридору, з усіма комунальними зручностями. Умови проживання задовільні. У дитини є спальне місце. Н:аявні усі необхідні меблі, техніка та речі соціально-побутового призначення.

Відповідно до висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання та встановлення графіку зустрічей з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючись п.73 Порядку, Франківська районна адміністрація як орган опіки та піклування, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, рекомендує встановити ОСОБА_1 наступний графік побачень з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 1,4 тиждень місяця з 10:00 год суботи до 18:00 неділі;

- в період літніх шкільних канікул з 20 липня до 20 серпня щорічно;

- перша половина осінніх, зимових та весняних канікул щорічно.

Згідно з частинами другою, третьою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.81 ЦПК України, у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Оскільки в даній справі позивач стверджує, що його права у спілкуванні з сином обмежуються відповідачем, саме, на нього покладається обов`язок доведення фактичних обставин такого обмеження.

Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дитиною посилається на те, що після спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, він все ж таки змушений був звернутись до органу опіки та піклування, проте останньому було відмовлено оскільки вже є рішення суду та встановлено графік побачень з сином.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із сином та брати участь у його вихованні, в тому числі без участі відповідача (матері) та за місцем свого проживання.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи.

Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Згідно з ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

На переконання суду під час розгляду даної справи жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитині, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дітей та наявності спору між сторонами у спілкуванні з ними, на підставі ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дітей, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін.

При цьому для визначення способів спілкування батька із сином, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини та його бажання щодо такого спілкування.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що обоє батьків були присутні на засіданні комісії, та погодилися з висновком комісії.

Оскільки позивач є батьком дитини, то мати, з якою проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні батьком своїх прав щодо виховання сина. Позивач характеризується з позитивної сторони, будь-яких обмежень у спілкуванні позивача з дитиною судом не встановлено і тому, суд вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні сина може позбавити дитину родинних зв`язків з батьком, любові та турботи з боку останнього.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Одночасно, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини (Постанова Верховного Суду від 02 лютого 2022 року по справі № 607/20536/19).

Таким чином, судом встановлено, що хоча рішенням суду позивачу вже встановлювався час та спосіб спілкування з дитиною, на момент ухвалення рішення дитині виповнилось 4 роки і такий спосіб спілкування батька з дитиною на той час відповідав інтересам батьків та дитини, однак на даний час дитині виповнилось 7 років і спілкування дитини з батьком потребує зміни.

Тому, суд приходить до висновку, що доцільним буде встановити ОСОБА_1 наступний графік побачень з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проти якого не заперечували і самі сторони по справі, а саме:

- 1,4 тиждень місяця з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі;

- в період літніх шкільних канікул з 20 липня до 20 серпня щорічно;

- перша половина осінніх, зимових та весняних канікул щорічно;

Враховуючи вищевикладене, встановивши характер спірних правовідносин , дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо - задовольнити частково.

Змінити спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного графіку:

- 1,4 тиждень місяця з 10:00 год. суботи до 18:00 год. неділі;

- в період літніх шкільних канікул з 20 липня до 20 серпня щорічно;

- перша половина осінніх, зимових та весняних канікул щорічно.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, , місцезнаходження: 79057, м. Львів, вул. Г.Чупринки, 85.

Суддя Мартьянова С.М.