Справа № 686/9985/23
Провадження № 2/686/3522/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя: визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири

АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову вказала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року по справі

№ 686/20291/22, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За час шлюбу у них народилось двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на дату подання позову являються повнолітніми особами.

За договором купівлі-продажу майнових прав № 16 від 25 грудня 2015 року, під час шлюбу сторони, за спільні кошти подружжя, набули у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру загальною площею 56,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

08 лютого 2016 року реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на одного з членів сім`ї, а саме на відповідача - ОСОБА_2 , де по документах відповідач значиться одноосібним власником квартири, хоча майно було придбано за спільні кошти подружжя.

За таких обставин квартира АДРЕСА_1 , яка набута під час шлюбу та оформлена на ОСОБА_2 являється спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу між подружжям у рівних частках.

Відповідач добровільно відмовляється визнати за нею право на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Документи, що підтверджують право власності на квартиру АДРЕСА_1 знаходяться у відповідача, вона їх отримати не має змоги.

З урахуванням обставин, що, сторони не можуть дійти спільної згоди про поділ спільного майна подружжя в добровільному порядку, вона звертається за захистом свого порушеного права до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні, не заперечив факт придбання квартири в шлюбі, позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29.04.1998 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2022 року по справі № 686/20291/22, розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

За договором купівлі-продажу майнових прав № 16 від 25 грудня 2015 року, під час шлюбу сторони, за спільні кошти подружжя, набули у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру загальною площею 56,5 кв. м., житловою площею 29,8 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 08 лютого 2016 року Реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області було здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується визнанням відповідачем позову; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2022 року у справі №686/20291/22; договором №16 купівлі-продажу майнових прав від 25.12.2015 року та відповіддю №189756 від 18.08.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

П.21 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року визначено, що вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім`я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов`язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 . Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7963 гривні 53 копійок сплоченого судового збору.

В частині визнання за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст..319, 321, 392, 370 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 280, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7963 гривні 53 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 09.10.2023 року.

Суддя: О.В. Мазурок