Справа № 577/2827/19
Провадження № 2/577/2/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

адвокатів Черпакової О.М., Овчинникової Р.О.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі земельних ділянок кадастровий номер :04:074:0058, площею 1000 кв.м., та кадастровий номер :04:074:0059, площею 464 кв.м, що є у їх спільній частковій власності, розташованих по АДРЕСА_1 , виділивши кожному по ? частині.

Позов обґрунтовується тим, що позивачу належить на праві спільної часткової власності: 1/2 частка земельної ділянки площею 1000 кв.м., кадастровий номер :04:074:0058 цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); ? частка земельної ділянки площею 464 кв.м., кадастровий номер :04:074:0059 цільове призначення для індивідуального садівництва; 33/50 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за вказаною вище адресою. Співвласником іншої половини зазначених земельних ділянок, а також 17/50 часток будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами є відповідач.

Житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, фактично розділений між ними в натурі, і вони відповідно володіють та користуються кожен своєю часткою в даному будинковолодінні. Проте, спірні земельні ділянки, розташовані за тією ж адресою та які належать сторонам на праві спільної часткової власності, між ними в натурі не розділені, що породжує сварки під час користування, ускладнюють добросусідські відносини, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням викладеного позивач, уточнивши вимоги, просить поділити спірні земельні ділянки відповідно до 1-го варіанту судової земельно-технічної експертизи № 388/445 від 18.02.2022 року.

Сторона відповідача, не заперечуючи необхідності поділу спірних земельних ділянок, пропонує вирішити спір відповідно до 2-го варіанту судової земельно-технічної експертизи № 388/445 від 18.02.2022 року. Правову позицію обгрунтовують тим, що поділ земельних ділянок за 1-м варіантом фактично позбавить співвласника ОСОБА_2 облаштувати ворота для окремого виїзду (в`їзду) з двору, тому як у згаданому варіанті експерт вказуючи про довжину земельної ділянки - 6,44 м., що виділяється ОСОБА_2 для подальшого облаштування виїзду на вулицю, не відобразив наявність високовольтного стовба, який має наступну конфігурацію «//» і займає ділянку 4 м. Ця обставина фактично унеможливить будівництво воріт, розмір яких повинен становити не менше 3-х метрів, а відтак і повноцінно використовувати земельну ділянку за призначенням.

Щодо судових витрат понесених позивачем загальною сумою 7593 грн. 50 коп., що складаються з вартості оцінки спірних земельних ділянок 1200 грн., судового збору 1393,50 грн. та витрат на правничу допомогу 5000 грн., то не заперечують їх розміру та відшкодуванню.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, дійшов переконання, що поділ земельної ділянки відповідно до варіанту № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 388/445 від 18.02.2022 року надасть можливість позивачу та відповідачу безперешкодно користуватися земельними ділянками, житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, які на них розташовані, та здійснювати безперешкодне обслуговування житлового будинку, тим самим не порушуючи прав та інтересів сторін на землю. Слід зауважити, що під час судового розгляду обговорювалось питання можливості призначення додаткової або повторної експертизи, проте така пропозиція сторонами була категорично відхилена, при цьому наполягали на вирішенні спору відповідно до наведених варіантів експертизи.

Судом встановлено, і дані обставини також визнані учасниками процесу, що сторонам на праві спільної часткової власності по ? частки належать земельні ділянки площею 1000 кв.м., кадастровий номер :04:074:0058 цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та земельна ділянки площею 464 кв.м., кадастровий номер :04:074:0059 цільове призначення для індивідуального садівництва, розташовані по АДРЕСА_1 . На вказаній території знаходиться житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами 33/50 часток якого належить позивачу, а 17/50 відповідачу. Житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами фактично розділений між співвласниками в натурі, і вони відповідно володіють та користуються кожен своєю часткою в даному будинковолодінні (а.с.8-88). Проте, спірні земельні ділянки в натурі не розділені, що породжує сварки під час користування та ускладнюють добросусідські відносини.

Відповідно до висновку експерта № 388/445 від 18.02.2022 року сторонам запропоновано два варіанти розподілу спірних земельних ділянок між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці, які описані в дослідницькій частині та графічно зображені на схемах в додатках № 2 і № 3 до даного висновку (а.с.112-127).

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як передбачає ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК).

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою ст. 357 ЦК України закріплено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Положеннями частин першої, третьої ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України.

За нормою ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянки виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду.

Частинами першою та четвертою ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно із пунктами "г" та "е" ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

За змістом ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Частиною першою ст. 81 ЦПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК).

Поділяючи спірні земельні ділянки відповідно до 2-го варіанту висновку експертизи, суд вважає, що саме цей варіант надасть можливість позивачу та відповідачу безперешкодно користуватися земельними ділянками, житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами, які на ній розташовані, та здійснювати безперешкодне обслуговування житлового будинку, тим самим не порушуючи прав та інтересів сторін на землю, з урахуванням безпеки для проїзду автотранспорту, а отже, надає можливість сторонам дотримуватися правил добросусідства.

При цьому суд враховує, що згідно п. 7.26 Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном при визначенні варіантів поділу (порядку користування) земельних ділянок рекомендується дотримуватись наступних відстаней та ширини проходів і проїздів на земельній ділянці, зокрема ширина проїзду (в`їзду) до частин земельної ділянки та гаражу, що розташований в глибині ділянки - не менше 3,0 м. Проїзд на території земельної ділянки встановлюється з урахуванням існуючої забудови та безпеки проїзду автотранспорту (без руйнування будівель та споруд).

Перевіряючи доводи відповідача про доцільність вирішення спору відповідно до 2-го варіанту експертизи, суд, в порядку окремої процесуальної дії (ст. 250 ЦПК), виїхав на місце, де встановив, що дійсно розташування високовольтного стовба, який має конфігурацію «//» (а.с. 153, 154) і фактично займає чотири метра огорожі зі сторони вулиці, унеможливлює облаштування проїзду (в`їзду) до частини земельної ділянки, розмір яких повинен становити не менше 3-х метрів, за умови поділу земельних ділянок відповідно до 1-го варіанту експертизи, а відтак і повноцінне використання співвласником ОСОБА_2 земельних ділянок за призначенням.

Статтею 141 ЦПК України регламентовано, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

При цьому суд враховує, що відповідачем визнаний розмір судових витрат понесених позивачем загальною сумою 7593 грн. 50 коп., що складаються з вартості оцінки спірних земельних ділянок 1200 грн., судового збору 1393,50 грн. та правничої допомоги 5000 грн. і не заперечується необхідність їх відшкодування.

Керуючись: ст.ст. 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поділити в натурі земельні ділянки кадастровий номер :04:074:0058, площею 1000 кв.м., та кадастровий номер :04:074:0059, площею 464 кв.м., розташовані по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників в розмірі по ? частині кожному, із встановленням сервітутів згідно другого варіанту судової земельно-технічної експертизи № 388/445 від 18.02.2022 року, що є невід`ємною частиною рішення суду, за яким:

розподілити земельні ділянки:

- кадастровий номер :04:074:0058 між співвласниками виділивши ОСОБА_1 500 кв.м. (в додатку №3 до висновку експертизи по другому варіанту відображено жовтим кольором) та ОСОБА_2 500 кв.м. (в додатку №3 - відображено блакитним кольором);

- кадастровий номер :04:074:0059 - виділивши ОСОБА_1 232 кв.м. (в додатку №3 відображено жовтим кольором) та ОСОБА_2 232 кв.м. (в додатку №3 відображено блакитним кольором);

Визнати право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на зазначені земельні ділянки, припинивши право спільної часткової власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати загальним розміром 7593 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кравченко В. О.