Справа № 357/6839/23
Провадження № 2/357/2079/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

За участі сторін: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , згідно з якою остання просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі 15 600,00 грн. та накласти арешт на майно відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/2360/13-ц від 28 лютого 2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі, в розмірі 700 грн. щомісячно. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/8534/20 від 20 листопада 2020 року збільшено розмір аліментів до 15 00,00 грн. 26 травня 2023 року позивачка з донькою зверталися до лікаря-стоматолога для лікування зубів. Відповідач відмовляється відшкодувати вартість лікування зубів як додаткових витрат на дитину.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2023 року справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року повернуто позивачу заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно відповідача, в іншій частині відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 07 липня 2023 року.

Позивач, звернулася до суду із заявою забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 07 липня 2023 року, останнє судом відкладено та призначено на 23 серпня 2023 року.

23 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з заявою про відкладення судового розгляду через відсутність його адвоката.

Судовий розгляд у справі відкладено на 19 вересня 2023 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву в повному обсязі та просила суд її задоволити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що має на утриманні повнолітню дитину, яка є особою з інвалідністю, тому лікування зубів останньої вона проводила в приватній стоматологічній клініці під наркозом так як державна установа не виконує лікування зубів під наркозом. Дитина отримує близько 4000,00 грн. пенсії, вона отримує близько 2 300,00 грн. пенсії по догляду за дитиною інвалідом.

Представник відповідача адвокат Проценко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні через те, що статтею 185 Сімейного кодексу України регульовано можливість стягнення додаткових витрат на дитину до досягнення нею повноліття. Дитина позивача досягла повноліття, тому в тратила право на можливість стягнення додаткових витрат. Крім цього, позивачем не надано чеку на підтвердження понесених витрат, а відповідач не працює та не має можливості утримувати повнолітню непрацездатну дитину.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є особою з інвалідністю з дитинства, першої підгрупи Б, з 24 травня 2018 року та потребує постійного стороннього догляду.(а.с.4-5).

26 травня 2023 року ОСОБА_4 проходила лікування в БП МПП «Універсал-96, вартість якого склала 15 600,00 (а.с.6).

ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження є дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.46).

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8534/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки та збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.08.202020 до зміни матеріального становища сторін (а.с.32-36).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області змінено та зменшено суму аліментів з 3 000,00 грн. до 1500,00 грн. (а.с.37-40).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 181 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з вимогами ч.1,2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких наведено у зазначеній статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

На підтвердження понесених додаткових витрат зумовлених хворобою доньки, позивачем надано зведений акт виконаних робіт від 26.05.2023 на загальну суму 15 600,00 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення вказаної суми грошових коштів на її користь із відповідача.

Разом з цим, суд вважає що до даних правовідносин не можна застосувати вимоги статті 185 СК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є дитиною в розумінні статті 6 СК України, відповідно до частини першої якої, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

За таких обставин, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

Подібні за змістом правовідносини в частині стягнення додаткових витрат на непрацездатну повнолітню дитину викладені у постанові Верховного Суду у справі № 713/61/18.

Згідно з вимогами частини першої статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Суд встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання непрацездатної повнолітньої доньки, тому, на думку суду, позивачу, у випадку недостатнього розміру стягнених за рішенням суду аліментів, доцільно звернутися до суду з позовною заявою про збільшення їх розміру.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає, що судові витрати у справі мають бути компенсовані за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 19 вересня 2023 року.

Суддя М. М. Бебешко