У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25.09.2023 Справа №607/17944/23

Провадження №2/607/3423/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Крічфалушій Людмила Іллівна до Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Леся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Крічфалушій Л.І. звернувся до суду з позовом до відповідача Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За умовами ч.3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 175 ЦПК України, зокрема:

1. В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не зазначено та не долучено до неї доказів, що підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Так, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 2/3 житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що 16.03.2023 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. йому було відмолено у вчиненні нотаріально дії, оскільки не пред`явлено документів, які підтверджують належність майна померлим.

На підтвердження цих обставин позивач надав постанову приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №77/02-31 від 16.03.2023.

Так, згідно з п.п. 23, 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 судам слід перевіряти наявність або місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

При цьому відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Відтак, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування є саме постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину).

Однак звертаючись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не подає суду докази, об`єктивної неможливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, зокрема того, що на його звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням підстав для такої відмови.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006 та від 20.05.2021 у справі № 339/369/18.

Крім того, суд зауважує, що як слідує із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №77/02-31 від 16.03.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 взагалі не заводилася.

Суд звертає увагу на те, що долучена до матеріалів справи постанова приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №77/02-31 від 16.03.2023 винесена, за результатами розгляду заяви та документів поданих ОСОБА_1 , з приводу вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Таким чином, вказаною постановою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель та споруд АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом тим, докази того, що позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у матеріалах справи відсутні.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1 подати позовну заяву у новій редакції, у якій викласти обставини, якими обґрунтовано заявлені вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема зазначити про наявність доказів, які підтверджують факт порушення, невизнання або оспорювання прав позивача, а саме, наявність обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням підстав для відмови.

Позовну заяву подати у кількості: для суду та відповідно до наявних учасників справи із долученням до неї належним чином засвідчених копій документів, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Крічфалушій Людмила Іллівна до Підгороднянської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Леся Степанівна про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СуддяН. Р. Кунець