Справа № 366/914/23
Провадження № 2/366/253/23
У Х В А Л А

Іменем України

11.09.2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суду Київської області у складі головуючого судді Слободян Н.П., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Глобус», адвокат Прохоренко В.П., який діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 05.12.2022 року та довіреності (а.с. 19-20 Т. 1) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту для фізичних осіб від 24.02.2020 року у розмірі 24187, 50 грн.

03.04.2023 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 05.05.2023 року, за заявами Відповідача з метою врегулювання спору (а.с. 45, 54 Т. 1), судове засідання відкладене на 05.06.2023 року, 05.07.2023 року, 03.08.2023 року та 11.09.2023 року.

Згідно з довіреністю у порядку передоручення від 11.08.2022 року, Позивач уповноважив представляти свої інтереси в судах України Верхогляда М.Л. (а.с. 60 Т. 1).

Згідно з довіреністю у порядку передоручення від 30.03.2023 року, Позивач уповноважив представляти свої інтереси в судах України Бондаренку Р.Г. (далі представник Позивача) (а.с. 64 Т. 1).

05.07.2023 року від ОСОБА_2 , як представника Позивача, до суду надійшла заява, у якій останній просив закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у зв`язку відсутністю предмета спору, оскільки станом на 04.07.2023 року Відповідач повністю погасила заборгованість за умовами Договору, а також просив стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 3000 грн.

Сторони у судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Щодо закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Верховний Суд у постанові від 03.05.2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18) зазначив, що відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

З урахуванням заяви представника Позивача про повне погашення Відповідачем станом на 04.07.2023 року заборгованості за умовами спірного Договору, довідки, яка надана Відповідачем суду, за підписом заступника директора департаменту цифрового бізнесу про відсутність у Відповідача перед Позивачем заборгованості (а.с. 71 Т. 1), суд приходить до висновку про те, що обставини, які були предметом позову, перестали існувати, а тому, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, зокрема суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо:

- відсутній предмет спору (пункту 2 частини першої);

- позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (пункт 4 частини першої).

Згідно з частиною другою статті 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Предметом розгляду цієї частини заяви представника Позивача є розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що після відкриття провадження у справі, представник Позивача звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, у зв`язку з чим зникли підстави з приводу яких Позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права, а тому, Позивач не має наміру підтримувати заявлені позовні вимоги. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, разом з тим, правовою підставою закриття провадження у справі представник Позивача зазначив відсутність предмета спору.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України) не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі № 199/9188/16-ц, провадження № 61-12504св20.

За таких обставин, заява представника Позивача в частині стягнення з Відповідача судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 142, 255, 258-261, ст. 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закрити, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У задоволені заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Глобус» судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрати на правничу допомогу, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (11.09.2023 року).

Суддя Н.П. Слободян