Справа № 570/2950/23
Номер провадження 2/570/872/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Від представника позивача АТ "Райффайзен Банк" Дьоміної Н.Ю. до суду надійшла заява 02.10.2023 р., в якій у відповідності до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України просить позовну заяву у справі №570/2950/23 за позовною заявою АТ "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява 04.10.2023 р. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмета спору. В обгрунтування заяви зазначається, що відповідачем було добровільно сплачено позивачу кошти в сумі 87678 грн., що становить ціну позову, а також відшкодовано судові витрати у розмірі 2684 грн, про що долучено квитанції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі банку та заява про залишення позову без розгляду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою та долученими до нього матеріалами, заявами представника позивача про залишення позову без розгляду та відповідача про закриття провадження у справі, суд приходить до таких висновків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19- ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Провадження в даній справі судом відкрито 29.06.2023 року, а сплата заборгованості згідно надісланої відповідачем квитанції відбулася 26.09.2023 р.

Тобто предмет спору став відсутній вже після відкриття провадження у справі і тому у суду не має підстав для закриття провадження у справі з підстав ч.2 ст. 255 ЦПК України.

У зв`язку з цим представник позивача скористався своїм правом у відповідності до ст.43, п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.255, 257, 353, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Заяву представника позивача ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду задоволити.

Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гнатущенко Ю.В.