ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Чернівці

справа № 727/6133/21

провадження 22-ц/822/225/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 січня 2022 року в цивільній справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Чернівецька міська рада звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури від 14.05.2019 року №1027.

Позов обґрунтовано наступним. 14.05.2019 року між сторонами укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців. Згідно умов договору, ОСОБА_2 зобов`язалась взяти участь у розвитку інфраструктури міста при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 та сплатити кошти пайового внеску у розмірі 434489,57 грн. Термін сплати пайового внеску визначено до 25.12.2020 року, але не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів за реквізитами вказаним в договорі.

Відповідно до договору, у випадку прострочення термінів сплати пайового внеску, замовник сплачує міській раді пеню від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен день прострочення платежу. У разі прострочення сплати пайового внеску понад 30 днів, сплачується міській раді штраф у розмірі 3 (трьох) відсотків від суми несплаченого внеску.

Відповідачкою на виконання умов договору станом на 25.05.2021 року сплачено 6000 грн, залишок несплаченого внеску становить 428489,57грн.

18.12.2020 року Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради надіслав на адресу відповідачки лист-попередження від 18.12.2020 року, лист-претензію від 16.02.2021 року та лист на відповідь відповідачки від 02.04.2021 року, однак відповідачка жодних мір реагування не здійснила, кошти на спеціальний фонд міського бюджету не перераховано, що свідчить про порушення істотних умов договору від 14.05.2019 року №1027.

У зв`язку із неналежним виконання відповідачкою зобов`язання за договором, в період з 26.12.2020 року по 25.05.2021 року нарахована пеня в сумі 23 173,65грн та штраф через протермінування сплати пайового внеску, що перевищує 30-денний строк в сумі 13034,69 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість в сумі 464697,91 грн з яких: несплачена сума пайового внеску згідно договору №1027 становить 428489,57грн; штраф 13 034,69 грн; пеня 23 173,65 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 січня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Чернівецької міської ради заборгованість в сумі 464 697 (чотириста шістдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто сім) грн 91 коп з яких: несплачена сума пайового внеску згідно Договору №1027 в сумі 428 489 (чотириста двадцять вісім чотириста вісімдесят дев`ять) грн 57 коп; штраф 13 034 (тринадцять тисяч тридцять чотири) грн 69 коп; пеня 23 173 (двадцять три тисячі сто сімдесят три) грн 65 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 січня 2022 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що судом при постановленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, має місце порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що виразилося в наступному.

Зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку із тим, що його не було залучено під час розгляду справи.

Посилається на те, що при укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою з другим із подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без їх згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Апелянт вважає, що кошти є спільним майном подружжя, тому рішенням суду про стягнення заборгованості з дружини, порушуються права чоловіка.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Чернівецька міська рада у поданому відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишите без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 січня 2022 року залишити без змін.

З доводами апеляційної скарги позивач не погоджується, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 14 травня 2019 року між Чернівецькою міською радою, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Чернівців, в особі директора департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради та ОСОБА_2 на виконання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 12.04.2017 № 1413/17 укладено договір № 1027 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців.

Відповідно до пункту 1.1 договору про пайову участь Замовник зобов`язується взяти участь у розвитку інфраструктури міста при здійсненні будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на АДРЕСА_1 . Пайова участь замовника у розвитку інфраструктури м.Чернівців полягає у перерахуванні ним до бюджету розвитку міста коштів у розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1. договору про пайову участь).

Згідно з пунктом 2.2. договору про пайову участь кошти пайового внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Чернівців у розмірі 434489 грн 57 коп підлягають до сплати замовником відповідно до розрахунку, який є невід`ємною частиною договору.

У пункті 2.3. договору про пайову участь сторони погодили, що пайовий внесок сплачується Замовником до 25.12.2020 року, але не пізніше прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів.

Відповідно до пункту 4.2 договору про пайову участь сплата пайового внеску повинна бути здійснена в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Крім того, пунктом 3.2 договору про пайову участь передбачено, що у разі прострочення Замовником термінів сплати пайового внеску, Замовник сплачує Міській раді пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу.

До того ж, у разі прострочення Замовником термінів сплати пайового внеску понад 30 днів, останній сплачує Міській раді штраф у розмірі 3% від суми несплаченого внеску (пункт 3.3 договору про пайову участь).

Водночас сплата неустойки не звільняє Замовника від виконання зобов`язань за цим договором в натурі (пункт 3.4 договору про пайову участь).

Пунктом 4.1 договору про пайову участь визначено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та дії до повного виконання зазначених в ньому зобов`язань.

18.12.2020 року Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради на адресу ОСОБА_2 було надіслано лист-претензію №04/01-08/3-07/3082 про необхідність сплати коштів пайового внеску у розмірі 434489,57 грн, згідно договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Чернівців № 1027 від 14.05.2019 року.

23.12.2020 року ОСОБА_2 на адресу Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради подала заяву, в якій зазначила, що на даний час відбувається коригування проектної документації, що потребує додаткових фінансових витрат та просить відтермінувати сплату коштів на 2021 рік поквартально рівними частинами.

Відповідачкою була внесена сума пайового внеску в розмірі 6000 грн на підтвердження наміру сплати коштів частинами, згідно квитанції №ПН2373739 від 23.12.20 року.

Департамент містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради надіслав відповідачці лист-претензію від 16.02.2021року № 04/01-08/3-07/684, в якій її проінформовано, що у зв`язку із прострочення терміну сплати пайового внеску, згідно договору, в період з 26.12.2020 року по 17.02.2021 року нарахована пеня в сумі 7607,16 грн та штраф у сумі 13034,69 грн.

У відповідь на даний лист-претензію 12.03.2021 року представник відповідачки ОСОБА_3 надіслав відповідь, у якій вказував свої доводи, що вимога щодо сплати коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м.Чернівці в сумі 434489,57 грн є передчасною, а зобов`язання по сплаті пайового внеску не може бути простроченим.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті ухвали

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи.

За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частин 1, 2 ст. 55, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є складовою права кожної особи на звернення до суду.

Частиною 1 ст.352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В ч.3 цієї статті передбачено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції.

Отже, особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Предметом позову в цій справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури від 14.05.2019 року №1027 укладеним між Чернівецькою міською радою, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади м. Чернівців, та ОСОБА_2 на виконання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 12.04.2017 року № 1413/17.

ОСОБА_1 , звертаючись із апеляційною скаргою, стверджує про те, що рішенням суду фактично вирішено питання, які безпосередньо стосуються його прав, інтересів та обов`язків.

В ухвалі від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватися виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

У цій справі, яка переглядається, суд не встановив обставин вирішення судом першої інстанції питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків скаржника.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц (провадження № 61-13912св20) та від 29 червня 2021 року у справі № 201/751/14-ц (провадження № 61-1490св21), від 12 січня 2022 року у справі № 761/41876/18 (провадження № 61-16835св21).

Доводи апелянта про порушення його прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування та свідчать про незгоду апелянта з рішенням суду, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.

При цьому слід зазначити, що ані мотивувальна, ані резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містять висновків про права, свободи, інтереси та обов`язки апелянта, а спір за позовом Чернівецької міської ради вирішено судом в межах заявлених нею вимог.

Якщо у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, апеляційний суд встановить, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

Оскільки апелянт не довів порушення своїх прав, то оцінка іншим доводам апеляційної скарги не надається (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.04.2021року в справі № 917/670/20).

Отже, якщо скаржник не є учасником справи, права цієї особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то така особа не наділена процесуальним правом на апеляційне оскарження прийнятих судових рішень.

Відповідно до п.3 ч. 1ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст.ст.362, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 січня 2022 року в цивільній справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про пайову участь у розвитку інфраструктури - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення 16 березня 2023 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.М. Литвинюк

І.Н. Лисак