Провадження №2/523/1037/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Смолка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

Акціонерне товариство «Сенс-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 14.03.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_2 , надалі за текстом - «Позичальник», «Відповідач» уклали Кредитний договір № 2007/13-19/01 (надалі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 дол.США. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.

Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах,

що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором.

У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги.

23.11.2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийняте рішення про стягнення з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 1 466 298,60 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судому сумі 14 462,60 грн..

Позивач посилається на те, що відповідач не виконав вищевказане рішення суду, а тому позивач вважає, що він має стягнути з відповідача кошти за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Так у справі №910/1238/17 Великою Палатою Верховного Суду чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", при чому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що Банк не позбавляється права на отримання належних йому процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за підвищеною ставкою на підставі пунктів 1.4, 3.3, 3.5, 6.7 кредитного договору у зв`язку з простроченням виконання позичальником грошового зобов`язання, оскільки ці проценти охоплюються диспозицією норми частини 2 статті 625 ЦК України,

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача кошти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України: три відсотки річних у розмірі 131966,87 грн., суму заборгованості за інфляційними витратами 578 689,68 грн.

Позиція відповідача.

Відповідно до поданого відзиву на позовні вимоги відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини.

Так відповідно до умов Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит у розмірі 100 000,00 доларів США, а норми частини другої статті 625 ДК України щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочений грошового зобов`язання, визначеного умовами договору у гривнях.

Окрім того, відповідно до Статуту від 21.11.2019 року Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» є правонаступником усіх прав і зобов`язань AT «Укрсоцбанк».

Таким чином, згідно Статуту та на підставі ст. 512 ЦК України AT «АЛЬФА-БАНК» набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_3 , саме 21.11.2019 року,

Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення, починаючи з 21 листопада 2019 року, тобто з дати відступлення прав вимоги Позивачу.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні представника позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на підстави, які викладені у відзиві на позов.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так 14.03.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_2 , надалі за текстом - «Позичальник», «Відповідач» уклали Кредитний договір № 2007/13-19/01 (надалі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 100 000,00 дол.США. Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.

Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах,

що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором.

У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги.

23.11.2012 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийняте рішення про стягнення з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 1 466 298,60 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судому сумі 14 462,60 грн..

Позивач посилається на те, що відповідач не виконав вищевказане рішення суду, а тому позивач просить стягнути з відповідача кошти за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позиція суду.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Тобто нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18.

Окрім того, постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків прийняте рішення про стягнення з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі у національній валюті, тобто у розмірі 1 466 298,60 грн., витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 14 462,60 грн..

Суд уважає, що враховуючи той факт, що виконання рішення суду відбувалось саме у національній валюті, то з дати ухвалення рішення, вищевказана сума суттєво знецінилась, що є підставою для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Судом також встановлено, що згідно рішення №5/2019 AT «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариста «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - AT «Укрсоцбанк»).

Окрім того, згідно останньої редакції товариства змінено його назву на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд приходить до висновку, що вищевказані зміни в організаційній формі товариства не є припиняли зобов`язання відповідача виконати умови кредитного договору.

На підставі викладеного, з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, Київ, вул. Велика Васильківська б. 100) заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з серпня 2019р. по червень 2022р., а саме суму заборгованості за три відсотками річних у розмірі 131966 гривень 87 копійок, суму інфляційних витрат у розмірі 578689 гривень 68 копійок, судовий збір у розмірі 10659 гривень 85 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 721316 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258-259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс-Банк» (, Київ, вул. Велика Васильківська б. 100) заборгованість за ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме суму заборгованості за три відсотками річних у розмірі 131966 гривень 87 копійок, суму інфляційних витрат у розмірі 578689 гривень 68 копійок, судовий збір у розмірі 10659 гривень 85 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 721316 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 27.03.2023