ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1900/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №702/609/22 Категорія: 310000000 Нейло І.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І. Сіренка Ю.В.,

за участю секретаря Широкової Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 31.08.2012 він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Взаємні відносини між подружжям ускладнились, немає взаєморозуміння, постійні сварки, фактично шлюбні відносини припинені, збереження сім`ї є неможливим і недоцільним.

На підставі викладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з ОСОБА_1 .

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 31 серпня 2012 року Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 50 (свідоцтво серії НОМЕР_1 ), розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за обставин справи збереження сім`ї є неможливе і недоцільне, шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку та зазначила, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, а тому просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що причини, які свідчить про неможливість збереження сім`ї позивач при зверненні до суду з позовом не вказав, а тому відповідач наполягає на її збереженні.

Крім того, вказує, що суд помилково стягнув з неї на користь позивача судовий збір, оскільки ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, а тому був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , видане 10.11.2022 Монастирищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 4).

Від спільного проживання сторони дітей не мають.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 вказав, що сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції надавався сторонам строк на примирення, розгляд справи у суді першої інстанції тривав дев`ять місяців та у вказаний період часу ОСОБА_1 мала можливість вживати заходи до примирення із ОСОБА_2 . Однак останній послідовно наполягав на розірванні шлюбу, заяв про відмову від позову, або залишення позову без розгляду, не подавав.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для розірвання шлюбу є правильним, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а відмова суду у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування ОСОБА_2 до шлюбу проти його волі.

Отже, рішення по суті спору відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У той же час в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції помилково стягнуто з неї на користь позивача судовий збір, оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи, а тому при зверненні до суду із позовом був звільнений від його сплати.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до довідки МСЕК №108657 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи.

Колегія суддів, врахувавши вказані доводи відповідача та фактичні обставини справи вважає, що судове рішення в частині вирішення питання щодо судового збору підлягає зміні шляхом його стягнення з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 вересня 2023 року у частині стягнення судового збору змінити, виклавши абзац 3 його резолютивної частини у наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.

Судді: