С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/893/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

18 квітня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

ІІ. Описова частина

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до колишньої дружини ОСОБА_2 з вимогами про поділ об`єктів спільної сумісної власності сторін, а саме: квартии за адресою: АДРЕСА_1 , та квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.03.2020 підсудність справи визначена Солом`янському районному суду м. Києва.

Ухвалою від 16 червня 2020 року відкрите загальне позовне провадження.

Свої вимоги Позивач ОСОБА_1 мотивує наступним.

Вказує, що перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 14.09.2002. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.11.2019 шлюб між сторонами було розірвано.

У період перебування в шлюбі сторонами, як зазначає Позивач, було придбано дві квартири, які зареєстровані на ім`я Відповідачки:

-Квартира АДРЕСА_3 , в якій проживає Позивач;

-Квартира АДРЕСА_4 , в якій проживає Відповідачка.

Позивач вказує, що вартість квартири в с. Нова Долина згідно зі Звітом про її визначення становить 513027,00 гривень, а згідно з довідкою №DK0303-01 від 03.03.2020 нижній поріг імовірного діапазону ринкової вартості квартири АДРЕСА_4 , становить 1039473,00 гривень.

Враховуючи, що обидві квартири зареєстровані на ім`я Відповідачки, бажаючи захистити свої майнові права, Позивач просить розділити спільне майно в рівних частках, з урахуванням вартості квартир, таким чином, щоб визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 а також - 1/5 частку у праві власності на АДРЕСА_4 , припинивши право власності Відповідачки на зазначене майно.

Відповідачка відзив до суду не подала, своєї участі у судовому засіданні не забезпечила, про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті Судової влади.

Представник Позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову. Зазначив, що у зв`язку з тимчасовою окупацію АР Крим неможливо здійснити повноцінну оцінку ринкової вартості квартири в м. Керч, а тому наполягав на використанні судом довідки про ймовірну вартість квартири.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Встановлено, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було набуте наступне нерухоме майно:

-14 грудня 2010 року - квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,6 кв.м та житловою площею 45,5 кв.м.

-06 серпня 2013 року - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,7 кв.м та житловою площею 16,0 кв.м;

Право власності на вказані об`єкти нерухомості було зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи, що квартири була придбані під час перебування сторін у шлюбі, вони є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, не зважаючи на факт реєстрації права на них лише за ОСОБА_2 .

Стаття 70 Кодексу встановлює, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

В справі наявний Звіт з визначення ринкової вартості житлової однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким станом на 03 березня 2020 року така вартість становила 513027,00 гривень.

Натомість, матеріали справи не містять аналогічного доказу щодо ринкової вартості квартири АДРЕСА_4 .

Так, в справі (а.с. 36) наявний лист за №DK0303-01 від 03.03.2020 Приватного підприємства «Дельта-Консалтінг», згідно з яким ймовірний діапазон ринкової вартості 1кв.м житлової квартири загальною площею 62,6 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 03.03.2020 беручи до уваги вплив соціально-економічних чинників і фактично відсутній первинний ринок об`єктів нерухомості, може становити 45000-50000 рублів в еквіваленті, що за курсом НБУ становить 16605-18450 гривень

Аналіз вказаного документа свідчить про неможливість прийняття його судом в якості доказу ринкової вартості квартири.

Згідно зі ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

ДовідкаПриватного підприємства «Дельта-Консалтінг» №DK0303-01 від 03.03.2020 не може вважатися належним доказом ринкової вартості квартири АДРЕСА_4 . Вона не результатом оцінки об`єкту нерухомості, здійсненої з дотриманням положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а за своїм вербальним змістом є припущенням щодо можливої вартості.

Відтак, враховуючи відсутність у справі доказів вартості зазначеної квартири, суд позбавлений можливості розділити майно подружжя у запропонований Позивачем спосіб.

Враховуючи принцип рівності часток подружжя у спільній власності, суд вважати можливим поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за Сторонами по 1/2 ідеальній частці у праві власності на кожен об`єкт нерухомого майна, що є предметом позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 10510 гривень.

Крім того, у зв`язку з постановленням рішення про часткове задоволення позову підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані згідно з ухвалою суду від 16.06.2020, у вигляді арешту на майно.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 :

-1/2 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,7 кв.м та житловою площею 16,0 кв.м;

-1/2 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,6 кв.м та житловою площею 45,5 кв.м.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 :

-1/2 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,7 кв.м та житловою площею 16,0 кв.м;

-1/2 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,6 кв.м та житловою площею 45,5 кв.м.

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 10510 гривень.

3.Скасувати заходи забезпечення, застосовані згідно з ухвалою суду від 16.06.2020, у вигляді арешту на наступне майно:

-квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 36,7 кв.м та житловою площею 16,0 кв.м;

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,6 кв.м та житловою площею 45,5 кв.м.

4.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

5.Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: