Єдиний унікальний номер №333/1511/23
Провадження №2/333/1497/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по праву представлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по праву представлення.

В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх тітка ОСОБА_3 , 1939 року народження. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане Комунарською районною адміністрацією м. Запоріжжя 04.11.1995 року та яку померла фактично прийняла у спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 02.10.1998 року за р. № 2281, після смерті рідної сестри ОСОБА_4 , 1931 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформила своїх спадкових прав.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіт не залишила. Спадкоємці за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні. Позивачі є спадкоємцями за законом другої черги по праву представлення. Мати позивачів ОСОБА_5 , 1927 року народження була рідною сестрою померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У встановлений законом шестимісячний строк вони звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.В. із заявами по прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 .

У грудні 2022 року вони звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.В. із заявами про видачу Свідоцтва про права на спадщину за законом по праву представлення після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 тітки ОСОБА_3 на частки квартири АДРЕСА_1 .

Постановами приватного нотаріуса ЗМНО Кузьміної Н.Р. №№ 273/02.31, 274/02.31 від 21 грудня 2022 року їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 тітки ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ними не підтверджений родинний зв`язок між їхньою мамою та її рідною сестрою ОСОБА_3 ..

Мати позивачів померла у 1987 році. Свідоцтво про її народження за спливом часу не зберігалося.

Приватним нотаріусом був направлений запит до державного архіву Харківської області про видачу копії актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Листом № 01-45/535 від 06.10.2022 року Державним архівом Харківської області повідомлено, що запису про народження ОСОБА_6 в книгах реєстрації актів громадянського стану с. Старий Салтів Старосалтівського району Харківської області за 1927 рік немає.

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 с. Старий Салтів Старосалтівського району Харківської області, що підтверджується відомостями внесеними до свідоцтва про одруження батьків позивачів.

В даному селі народився і батько позивачів, в даному селі вони проживали на час реєстрації 21 грудня 1947 року їх шлюбу, в даному селі народились і позивачі.

Сестри матері позивачів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , також народились в с. Старий Салтів Старосалтівського (Вовчанського) району Харківської області.

Їх батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про що зазначено у свідоцтвах про народження наших тіток ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

ОСОБА_11 01.червня 1958 року уклала шлюб із ОСОБА_12 та змінила прізвище « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 », про що Старосалтівським райбюро ЗАГС Харківської області складений відповідний актовий запис за № 13

ОСОБА_15 22 січня 1966 року уклала шлюб із ОСОБА_16 та змінила прізвище « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_17 », про що Жовтневим відділом ЗАГС м. Запоріжжя 22.01.1966 року складений відповідний актовий запис за № 54.

Від встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_18 та ОСОБА_3 , а саме того, що вони є рідними сестрами, залежить реалізація їх права на спадкування за законом по праву представлення після померлої ОСОБА_3 та визнання за нами права власності на спадкове майно.

За таких обставин вони звернулися до суду.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.О. копію спадкової справи померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначений відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

06.04.2023 від представника відповідача Запорізької міської ради за довіреністю Білик Н.О. надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на положення ст. 182 ЦК України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 3, ч.3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», роз`яснення, викладені в Листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та те, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 відсутні відомості щодо власника/власників, а отже встановити, що спадкодавець тітка ОСОБА_3 , 1939 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була власником зазначеної квартири. Вважає, що у спадкодавця ОСОБА_3 , 1939 р.н, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виникло будь-яких прав на вказане майно і у Позивачів також не виникає права на спадкування зазначеного майна, а тому просить в задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

У відповідності до положень ч.1 статті 179 ЦПК України позивачами надані суду пояснення з приводу наведених у відзиві заперечень на позовну заяву, в яких вони зазначили, що спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане Комунарською районною адміністрацією м. Запоріжжя 04.11.1995 року. 18.12.1995 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за нею, про що в реєстраційній книзі № 261 внесений відповідний запис за № 37463. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 02.10.1998 року за р. № 2281, вказану квартиру успадкувала ОСОБА_3 , яка на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2 , але не оформила своїх спадкових прав.

Заходи забезпечення позову, доказів судом не вживались.

В судове засідання позивачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розв`язання спору, не з`явилися, надавши письмові звернення, які містять прохання про задоволення позову та вирішення справи без їх участі, за участі їх представника ОСОБА_19 .

Представник відповідача подала суду заяву про вирішення справи без її участі.

За згаданих обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляду у відсутність позивачів та представника відповідача, що відповідає положенням ст. ст. 211, 223 ЦПК України.

В судовому засіданні 08.08.2023 представник позивачів ОСОБА_19 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. За заявою представника позивачів, у відповідності до положень ст. 91 ЦПК України, в судове засідання викликані та допитані свідки.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло, видане Комунарською районною адміністрацією м. Запоріжжя 04.11.1995 року належала на праві власності ОСОБА_4 . 18.12.1995 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за нею, про що в реєстраційній книзі № 261 внесений відповідний запис за № 37463 (а.с.22-27).

ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що «03» грудня 2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складений відповідний актовий запис за №3877, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 03.12.2021(а.с.15).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 02.10.1998 року за р. № 2281, яким на випадок своє смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося,та все що належало їй на день смерті і на що вона мала право за законом ОСОБА_3 .

На час відкриття спадщини, ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована разом із спадкодавицею ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .

З витребуваних копій матеріалів спадкової справи №5/2022, заведеної 18.01.2022 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №68141085 від 18.01.2022.

Таким чино, із досліджених документів, які є належними і допустимими судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 мала право на квартиру АДРЕСА_1 , як на майно, яке вона прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встигла зареєструвати право власності в державних органах у встановленому порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , 1939 року народження, про що 28 грудня 2021 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складений відповідний актовий запис за № 4149, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 28.12.2021.

Після смерті ОСОБА_3 , 18.01.2022 із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.В. звернулись позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_20 .

18.01.2022 приватним нотаріусом Запорізького міжміського нотаріального округу Кузьміною Н.О. заведено спадкову справу №5/2022 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про що внесені відповідні відомості до Спадкового реєстру.

Згідно матеріалів спадкової справи інших спадкоємців після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , окрім позивачів, які б мали право на прийняття спадщини за законом, згідно ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України немає, заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_3 не посвідчувався.

Постановами приватного нотаріуса ЗМНО Кузьміної Н.Р. №№ 273/02.31, 274/02.31 від 21 грудня 2022 року позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 тітки ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що позивачами не підтверджений родинний зв`язок між їхньою матір`ю та її рідною сестрою ОСОБА_3 ..

Мати позивачів ОСОБА_18 (дівоче прізвище « ОСОБА_13 »), народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Старий Салтів, Старосалтівського району Харківської області. 21 грудня 1947 року вона уклала шлюб з ОСОБА_21 та змінила прізвище « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_22 », про що відділом ЗАГС Старосалтівського району Харківської області складений актовий запис за №31, що підтверджується Свідоцтвами про народження позивачів та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_21

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивачів ОСОБА_18 померла, про що 05 листопада 1987 року Шевченківським відділом ЗАГС м. Запоріжжя складений актовий запис за № 6691.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, 27.01.2022 приватним нотаріусом був направлений запит до державного архіву Харківської області про видачу копії актового запису про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 .

Листом № 01-45/535 від 06.10.2022 року Державним архівом Харківської області повідомлено, що запису про народження ОСОБА_6 в книгах реєстрації актів громадянського стану с. Старий Салтів Старосалтівського району Харківської області за 1927 рік немає.

Із наданих суду копій свідоцтв про народження та шлюб ОСОБА_23 та ОСОБА_24 встановлено, що вони народились в с. Старий Салтів Старосалтівського (Вовчанського) району Харківської області. Їх батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 с. Старий Салтів Старосалтівського району Харківської області, що підтверджується відомостями внесеними до свідоцтва про одруження.

Тобто, ОСОБА_18 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають одне дівоче прізвище « ОСОБА_13 », ім`я по-батькові « ОСОБА_25 », народились у с. Старий Салтів Старосалтівського (нині - Вовчанського) району Харківської області.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 підтвердили факт того, що мати позивачів ОСОБА_18 була рідною сестрою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона працювала разом із ОСОБА_3 , і з її слів вона знала, що нею піклуються племінники - діти її старшої рідної сестри, яка померла. Вони фактично були однією родиною. Своїх дітей ОСОБА_3 не мала.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона проживала по сусідству із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Вони були самотніми, своїх дітей у них не було. З їх слів вона знала, що їм допомагали племінники, діти їх старшої померлої сестри.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт родинних відносин ОСОБА_18 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , як рідних сестер, адже досліджені судом докази не викликають у суду розумних сумнівів та об`єктивно підтверджують вказаний факт.

Звертаючись до суду за захистом своїх прав позивачі пред`явили позов до Запорізької міської ради.

Судом приймається до уваги наступне.

Відповідач це особа, яку притягують до відповідальності у зв`язку із заявою позивача про порушення, невизнання або оспорювання права, свободи чи інтересу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем прийняття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Із досліджених документів, які є належними і допустимими судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 мала право на квартиру АДРЕСА_1 , як на майно, яке вона прийняла у спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не встигла зареєструвати право власності в державних органах у встановленому порядку.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними звісними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такі, що прийняли спадщину у встановленому ст. 1268 ЦК України порядку.

Враховуючи вищевикладені роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" позов правильно пред`явлено до Запорізької міської ради.

Нормативне обґрунтування.

Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, згідно з п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Стаття 1258 ЦК України визначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).

Частина 3 статті 1266 ЦК України визначає, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну (ч.5 ст.1266 ЦК України).

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину . Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині всіх спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців ( ст. 1297 ЦУ України).

Частиною першою статті 1298 Цивільного кодексу України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Аналогічні правові висновки викладені в Постанові ВСУ від 22.09.2021 року в справі №227/3750/19.

Відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

У судовому порядку, відповідно до статті 315 ЦПК України, можуть бути встановлені факт родинних відносин між фізичними особами, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до підрозділу 1 розділу 2 ЦК України, померлий не є суб`єктом цивільних відносин, а тому за ним не може бути визнано будь-яке цивільне право, та встановлені судом при розгляді справи факти не повинні зазначатись в резолютивній частині рішення.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1233, 1234, 1258, 1266, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,12,13,77-81, 141, 259, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом по праву представлення задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом по праву представлення після померлої тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона успадкувала після смерті рідною сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 але не оформила своїх спадкових прав.

Визнати за ОСОБА_28 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом по праву представлення після померлої тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона успадкувала після смерті рідною сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 але не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України, зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Старий Салтов, Вовчанського району, Харківської області, РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання та реєстрації - АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка с. Старий Салтів, Вовчанського району, Харківської області, РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_4 .

Представник позивачів: ОСОБА_19 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідач: Територіальна громада, в особі Запорізької міської ради, ЄРДПОУ 04053915, пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя, 69105

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 09.10.2023.

Суддя: Ю.Р.Піх