ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/413/23 Номер провадження 22-ц/814/3562/23Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року (час ухвалення судового рішення з 10:33:02 год по 11:34:31 год; дата виготовлення повного тексту судового рішення - 12 квітня 2023 року) у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

установив:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, у якій просила видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_2 на строк 6 місяців та заборонити йому: перебувати у місці проживання ОСОБА_2 ; наближатись на відстань 50 метрів до ОСОБА_2 , її місця проживання (перебування) роботи та інших місць частого відвідування; вести листування, телефонні розмови з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 упродовж тривалого часу зловживає спиртними напоями, внаслідок чого стає агресивним, вчиняє сварки та застосовує до ОСОБА_2 домашнє насильство, що виражається у психологічному тиску та фізичному насильстві. 28 липня 2022 року та 17 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .. Також, 24.07.2022 відносно ОСОБА_1 було застосовано терміновий заборонний припис, який не був дотриманий заінтересованою особою. Однак, вищезазначені заходи не вплинули на поведінку ОСОБА_1 , а навпаки його агресія посилюється, що може призвести до тяжких наслідків.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року заяву адвоката Волошиної О.В., представника ОСОБА_2 , задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , строком на 6 (шість) місяців.

Встановлено наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_1 :

- заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонено наближатися до ОСОБА_2 за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , роботи та в будь-яких інших місцях частого перебування ОСОБА_2 ближче, ніж на 50 метрів;

- заборонено вести листування, телефонні розмови із ОСОБА_2 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису звернуто до негайного виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднесено на рахунок Держави.

Повідомлено Сектор поліцейської діяльності №1 Відділ поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Виконавчий комітет Решетилівської міської ради про видачу обмежувального припису для взяття ОСОБА_1 на профілактичний облік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки усім доказам, ухвалив рішення виключно на підставі фактів, наведених заявницею, та не звернув уваги на позитивні характеристики ОСОБА_1 , не витребував з ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області письмові докази, заяви, пояснення ОСОБА_1 про вчинення відносно нього домашнього насильства з боку ОСОБА_2 ..

Правом подачі відзиву заявниця не скористалася.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 22 травня 2015 року перебувають у шлюбі (а.с.11).

Згідно постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.07.2022 ОСОБА_1 24.07.2022 близько 12 год 45 хв. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , що виражалось в образах та погрозах і могло спричинити психічний розлад у потерпілої. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у дохід Держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.17-20).

Відповідно постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 17.03.2023 ОСОБА_1 02.03.2023 близько 17 год 20 хв. в АДРЕСА_1 нецензурно висловлювався та погрожував фізичною розправою своїй дружині ОСОБА_2 , що могло завдати шкоду психічному здоров`ю останньої. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у дохід Держави у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.21-24).

Згідно копії довідки Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 10.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_1 чоловік, ОСОБА_3 тітка, ОСОБА_4 дочка (а.с.25).

Відповідно характеристики №8, виданої Остап`ївським старостатом Решетилівської міської ради від 07.04.2023, ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, здійснює догляд за тіткою ОСОБА_3 .. За місцем проживання характеризується позитивно, займається веденням домашнього господарства, надає допомогу у вирішенні питань благоустрою села. Скарг на ОСОБА_1 від жителів села до старостату не надходило (а.с.56).

Згідно довідки №398 від 07.04.2023, виданої Остап`ївським старостатом Решетилівської міської ради, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на утриманні племінника ОСОБА_1 (а.с.57).

Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» від 15.03.2023 ОСОБА_1 встановлено діагноз: варикозна хвороба правої н/к, ускладнена хронічним тромбофлебітом (а.с.63).

Із консультаційних висновків спеціаліста КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» від 20.03.2023 та 03.04.2023 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступ. 2, ризик ІІІ, ІХС: дисфузний кардіосклероз, ектопічний передсердний ритм, а також встановлено діагноз: подагра. Хронічний подагричний артрит, період нестійкої ремісії. Псоріатичний артрит (а.с.65, 66).

Відповідно рапорта інспектора чергового Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Пащенко В.В. 29 березня 2023 року до відділу поліції від ОСОБА_1 надійшло звернення про вчинення його дружини психологічного насильства, оскільки вона не пускає до літньої кухні (а.с.69).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 29 березня 2023 року близько 16 год. він повернувся за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , при цьому був випивший. Потім почав займатися по господарству та близько 17 год. 15 хв. додому повернулася його дружина ОСОБА_2 та відразу зайшла до літньої кухні. Через деякий час ОСОБА_1 вирішив зайти до літньої кухні та повечеряти, однак двері були зачинені. Він попросив дружину, щоб вона відчинила двері, однак та відмовилася після чого він викликав поліцію (а.с.70).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 вона разом з ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, після сварки, яка сталася 24.07.2022, вона проживає в приміщенні літньої кухні, а її чоловік в будинку з тіткою ОСОБА_3 , якій 89 років. 29 березня 2023 року близько 17 години вона повернулася з роботи додому, побачила відкриту хвіртку та зрозуміла, що її чоловік ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього вона зайшла до приміщення літньої кухні, в якому проживала та побачила, що чоловік сидить на дивані в нетверезому стані та чекає на неї. Потім він почав зачіпати її словами, на що вона відповіла йому, щоб він ішов до будинку. Через деякий час чоловік почав їй говорити, щоб вона викликала поліцію, оскільки раніше вона вже зверталася до правоохоронних органів. Дочекавшись поки чоловік піде до хати, вона з метою уникнення конфліктної ситуації зайшла до літньої кухні та закрилася там. Після цього її чоловік почав стукати в двері, але вона не відчинила їх. Додала, що у чоловіка є другий ключ від дверей, тому якби він хотів, то відчинив би ним двері. Через деякий час прибули працівники поліції. Жодного домашнього насильства відносно ОСОБА_1 вона не вчиняла, доступу ні до літньої кухні, ні до будинку не обмежувала (а.с.71-72).

Із листа за підписом т.в.о. начальника СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Балашова С. від 06.04.2023 №1640/115/104/16/05-2023 вбачається, що за фактом звернення ОСОБА_1 від 29.03.2023 згідно Закону України «Про звернення громадян» було проведено перевірку. Оскільки підстави для внесення відомостей даної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, прийняте рішення про закінчення розгляду звернення (а.с.74).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з доведеності фактів вчинення ОСОБА_1 психологічного і фізичного насильства відносно заявниці.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Спірні правовідносини врегульовані ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Пунктами другим, третім ч.4 ст.265 ЦПК України встановлено, що суд першої інстанції у своєму рішенні має зазначити докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; навести мотивовану оцінку кожного аргументу учасника справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є посилання на обставини, які, на переконання ОСОБА_1 , характеризують його з позитивної сторони як добропорядного мешканця громади.

Разом з тим, у розумінні приписів ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не мають правового значення мотиви, з яких вчиняється насильство, а також особисті позитивні якості кривдника, адже головним фактом, який має бути доведений або спростований у справах такої категорії є вчинення домашнього насильства.

У підтвердження такого факта заявницею надані належні і допустимі докази, зокрема, постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.07.2022 та від 17.03.2023, які набрали законної сили, отже відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України встановлені зазначеними судовими рішеннями фактичні обставини повторному доведенню або ж спростуванню у межах цієї справи не підлягають.

Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, на які він посилається, суд першої інстанції оцінив належним чином і обґрунтовано виснував про те, що ці звернення мали місце вже після звернення ОСОБА_2 з цією завою до суду і за наслідками цих звернень уповноважені органи влади не приймали рішень, якими б підтвердився факт неправомірних (незаконних) дій ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує скасування чи зміну судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов