Заочне Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 331/1883/23
Провадження № 2/331/1023/2023
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря судового засідання Петрової А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою
ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Першого українського міжнародного банку» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,-
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Першого українського міжнародного банку» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2022 р. у справі № 331/1626/22 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Проте під час примусового виконання із заробітної плати ОСОБА_1 було стягнуто на користь банку 13.575,24 грн.

Позивач вважає, що оскільки виконавчий напис, на підставі якого проводилася примусова процедура стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, грошові кошти підлягають поверненню, на підставі ст.. 1212 ЦК України.

Тому просить стягнути з Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на користь ОСОБА_1 13.575 грн. 24 коп. безпідставно отриманих грошових коштів, 1.073 грн. 60 коп. судового збору, 1.800 грн. витрат на правову допомогу, а також всі інші судові витрати, що будуть понесені в майбутньому.

Ухвалою від 27.03.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача відзив на позов або письмові пояснення не надходили.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задовольнити.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки з повідомленням, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою зазначеної позовної вимоги вказано положення статті 1212 ЦК України.

Так, згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання), - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна;

б) набуття або збереження за рахунок іншої особи;

в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначено про те, що зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2022 р. у справі № 331/1626/22 визнано виконавчий напис №132 від 19 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором №801 від 12.07.2019 в сумі 22607,36 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надала суду довідку яка містить інформацію, про те, що приватний виконавець Юхименко О.Л. керуючись статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження», направила на ім`я ФОП ОСОБА_2 для виконання та до відома постанову від 25.02.2021 р., винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 132 від 19.01.2021 р., що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна. Згідно постанови від 25.02.2022 р., /ВП № НОМЕР_2/, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржників, виданий Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною з боржника ОСОБА_1 були здійснені відрахування із заробітної плати у розмірі 20 відсотків, а саме 13575, 24 грн.

Саме цей доказ суд бере до уваги при вирішенні питання про стягнення коштів, які, були перераховані з його банківського рахунку на користь стягувача АТ « ПУМБ» під час виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Отже, суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 3ст.133ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст.141ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно акту передачі- приймання послуг від 23.03.2023 року, квитанції прибутковго ордеру від 23.03.2023 року вбачається , що позивач поніс витрати на правничу допомогу в сумі 1800 грн.

Відповідно до квитанції від 23.03.2023 року позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073 грн.60 коп. за подання позовної заяви та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 280-284, 354 ЦПК України, ст..ст. 1212 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Першого українського міжнародного банку» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 13575 грн. 24 коп. безпідставно отриманих грошових коштів, 1073 грн. 60 коп. судового збору, 1800 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 вересня 2023 року.

Суддя Н.В.Фісун