Справа № 523/8587/22
Провадження №2/523/4708/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 9534,70 грн. та судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та споживачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг (відповідач здійснюючи користування об`єктом на який постачалась електрична енергія - автоматично приєднався до умов договору) за фактом споживання електроенергії на об`єкт побутового споживача та відкрито особовий рахунок для проведення розрахунків. За період червень 2019 року - лютий 2021 року боржник фактично спожив електричну енергію, проте ним не було здійснено жодної оплати за спожиту електроенергію та наразі заборгованість складає 9534,70 гривень.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9534,70 гривень та вирішити питання про стягнення судового збору у розмірі 2481 грн. 00 коп.

02 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 9534,70 грн. та судового збору.

26 серпня 2022 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеса цивільну справу №523/8587/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю)до Приморського районного суду м. Одеси(65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33).

04 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли вказані матеріали.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.10.2022 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи без виклику осіб.

26 грудня 2022 року було ухвалено заочне рішення, яким суд задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію; стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9534,70 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 70 копійок та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривні.

06 червня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Караштефана О.В. надійшла заява про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 07 червня 2023 року було прийнято до свого провадження справу за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та призначено проведення судового засідання.

За результатами судового засідання, яке відбулося 19 червня 2023 року за участі представників позивача та відповідача, суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року; скасував заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2022 року у справі № 523/8587/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію та встановив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Одночасно із цим в ухвалі від 19 червня 2023 року суд встановив сторонам п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Косіциної В. В. від 29 червня 2023 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Суворовського районного суду м. Одеси.

Справу отримано судом 31 липня 2023 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 серпня 2023 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 130,131).

Відповідач про розгляд справи про розгляд справи повідомлявся належним чином , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 65 6 (а.с. 133), причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 134).

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача - ОСОБА_1 - відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За розрахунковий період червень 2019 року - лютий 2021 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, були отримані дані (лист з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо даних комерційного обліку) щодо фактичного споживання електричної енергії споживачем ОСОБА_1 за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 станом на дату надання інформації було спожито 6458 кВт.год електричної енергії, у тому числі за період червень 2019 року - лютий 2021 року боржник фактично спожив електричної енергії, в кількості 6458 кВт.год на суму 9534,70 грн.

Відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за період з лютого 2021 року по червень 2023 року споживання електроенергії не було. Також особовий рахунок № НОМЕР_1 (що вбачається з квитанції ТОВ «ООЕК» 02 червня 2023 року) було відкрито на ім`я ОСОБА_2 .

Також, згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , було зареєстровано за ОСОБА_1 лише 23 липня 2021 року.

Відповідачем не було надано жодного документу який підтверджує підставу набуття права власності на об`єкт за вищезазначеною адресою, окрім Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 165041869 від 10.10.2021 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 286397983 від 24.11.2021 зробленою ТОВ «ООЕК», яка наявна в матеріалах справи, підставою для державної реєстрації зазначено: технічний паспорт (серія та номер - б/н, виданий 25.03.2021р„ видавник ФО-П ОСОБА_3 ), довідка (серія та номер 52/03, виданий 25.03.2021р. видавник ФО-П ОСОБА_3 ), довідка (серія та номер 07/65001-1395-1, виданий 29.09.2019 р. видавник Одеська дирекція AT «Укрпошта») (а.с. 67).

Реєстрація права власності не може відбуватися на підставі технічного паспорту, а отже Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 165041869 від 10.10.2021 р., яка була надана стороною відповідача до суду - не є достатнім і не є належним доказом, який дає нам змогу дійти висновку про те, що об`єкт за вказаною адресою постачання електричної енергії, перейшов у власність відповідача саме 23 липня 2021 р.

Відповідачем не були надані жодних правовстановлюючих документів, які підтверджують підставу набуття права власності. У зв`язку з чим з раніше наданих документів не можливо встановити з якої саме дати ОСОБА_1 є власником вищевказаного об`єкту нерухомості.

Враховуючи вищенаведене, зазначені стороною відповідача твердження про те, що право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2 , було зареєстроване за ОСОБА_1 лише 23 липня 2021 року - слід вважати безпідставними та такими, що не підтверджуються належними та достатніми доказами.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в межах заявлених вимог.

Щодо стягнення судового збору з відповідача, суд зазначає наступне.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентовано статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (див. постанови Верховного Суду України № 6-152цс17 від 01 березня 2017 року та № 6-1065цс17 від 16 серпня 2017 року).

У пункті 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема особи з інвалідністю II групи.

Оскільки ОСОБА_1 , як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с. 71) звільнений від сплати судового збору, тому, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2481 грн. 00 коп. сплачені при поданні позову до Суворовського районного суду м. Одеси, слід компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10,12, 211, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса поживання електричної енергії: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (місцезнаходження юридичної особи - заявника: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9534,70 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 70 копійок.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (місцезнаходження юридичної особи - заявника: 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ) за рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2481 грн. 00 коп., котрі сплачені при поданні позову до Суворовського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2023 року.

Суддя