ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2848/22 Номер провадження 22-ц/814/3367/23Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Павелка Руслана Сергійовича, який представляє позивачку ОСОБА_1 , на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22.03.2023, у складі судді Городівського О.А., по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов"язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

встановила:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області в якому просила зобов`язати відповідача взяти її на загальний квартирний та соціальний квартирний облік з 13.02.2007 року, а також невідкладно забезпечити її соціальним житлом.

В обґрунтування позову вказувала, що з 02.03.2006 року вона набула статус дитини-сироти. На момент коли, їй виповнилося 16 років, тобто 13.02.2007 року, вона набула право бути зараховуваною на загальний квартирний облік та соціальний квартирний облік, оскільки не мала житлового приміщення або його частки на праві власності чи користування.

Вважала, що перебуває на відповідному обліку за місцем проживання, проте у 2021 році з`ясувалося, що на квартирний облік її поставлено не було.

У зв`язку з викладеним протягом 2021-2022 року на адресу відповідача направила заяву з вимогами про постановлення її на облік, проте відповіді так і не отримала.

Рішенням Миргоролського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмолено у зв`язку із зверненням до неналежного відповідача.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов просить задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в порушення норм процесуального права судом першої інстанції не вказано належного відповідача по справі.

Окрім того, зазначає, що справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, в якій було проведено підготовче засідання, проте районний суд його не закрив та справу до розгляду по суті не призначив.

Таким чином вказує, що позивач, у підготовчому судовому засіданні, була позбавлена можливості вирішити питання щодо заміни неналежного відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники судового процесу будучи повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси, до суду не з`явились.

Від Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження Голови районної державної адміністрації № 56 від 02.03.2006 року, набула статус дитини-сироти.

Окрім того, даним розпорядженням для позивачки призначено опікуна ОСОБА_3 (а.с.12,14).

Батьки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли (а.с.13).

Районним судом встановлено, що після досягнення позивачкою 16 річного віку до моменту коли їй виповнилося 23 років, ОСОБА_1 не була постановлена органом місцевого самоврядування на квартирний облік за місцем свого проживання.

28.01.2022 року позивачка подала заяву до Великосорочинської сільської ради з вимогами про прийняття на квартирний облік, проте відповідач відмовився від отримання поштового повідомлення, що підтверджується відповідною відміткою на конверті (а.с.17-18).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що Виконавчий Комітет Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області не є належним відповідачем у справі, оскільки підготовка матеріалів пов`язаних з наданням позивачці статусу дитини-сироти здійснювалася Службою у справах дітей Миргородської райдержадміністрації, в той час, Виконавчий Комітет Велокосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області не здійснював жодних повноважень, як орган опіки та піклування.

Також районний суд зазначив, що позивач не скористалася своїм правом заміни неналежного відповідача в порядку, визначеному ст. 51 ЦПК України.

Колегія суддів вважає такий висновок районного суду вірним з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною першоюстатті 48 ЦПК Українивизначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномуЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить суд визнати бездіяльність Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області щодо несвоєчасної постановки, як дитини-сироти, на загальний квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень та не взяття на соціальний квартирний облік, зобов`язати відповідача взяти її на загальний квартирний та соціальний квартирний облік з 13.02.2007 року, а також невідкладно забезпечити її соціальним житлом.

Порядок забезпечення соціальним житлом дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України.

Соціальне житло, що надається дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа для проживання, має відповідати санітарним і технічним вимогам.

У відповідності до п.64 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24 вересня 2008 р. N 866. (в ред від 24.09.2008), якщо у дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, відсутнє житло, яке належить їй на праві власності (користування), або якщо повернення до нього неможливе, за клопотанням служби у справах дітей за місцем її походження районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради вирішує питання про взяття дитини на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Документи дитини, необхідні для взяття її на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, готує та подає служба у справах дітей. Районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі відсутності у неї житла після закінчення (припинення) її перебування під опікою, піклуванням, у прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, позачергово забезпечує її житловим приміщенням.

На момент коли, позивачка мала статус дитини-сироти, можливість взяття на облік дитини пов`язувалася лише з відповідним поданням служби у справах дітей, яка в інтересах дитини-сироти готує та подає необхідні документи до районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовка матеріалів пов`язаних з наданням позивачці статусу дитини-сироти здійснювала Служба у справах дітей Миргородської райдержадміністрації, котра в подальшому заповнила та вела обліково-статистичну картку (а.с.14).

З листа Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.08.2021 № 1400/01.01-31, позивачка не перебуває на соціальному квартирному обліку.

З матеріалів справи не вбачається порушення виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області прав позивачки, як дитини-сироти, так як він не здійснював жодних повноважень як орган опіки та піклування.

За таких обставин районний суд дійшов вірного висновку, що виконавчий комітет Великосорочинської ради Миргородського району Полтавської області не є належним відповідачем у справі, а тому правомірно відмовив в задоволенні позову, оскільки позов подано до неналежного відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що у рішенні суду не зазначено належного відповідача у справі не заслуговують на увагу, оскільки у рішенні вказано, що саме Служба у справах дітей Миргородської райдержадміністрації Полтавської області займалася підготовкою документів пов`язаних із надання позивачці статусу дитини сироти та в подальшому постановки на квартирний облік, а тому і відповідно належним відповідачем у справі є Виконавчий комітет Миргородської міської ради.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_6 не було можливості подати клопотання про залучення належного відповідача, оскільки не було проведено підготовче засідання не заслуговують на увагу, так, як в підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, та просила суд розглядати справу без її участі та без участі її представника, а тому апеляційний суд вважає, що позивачка не скористалася своїм правом заявити клопотання про залучення належного відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 , який представляє позивачку ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25.09.2023р.

Головуюча суддя О.В.Чумак

Судді О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна