Ухвала

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 279/3756/16

провадження № 61-13688ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Коростенської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Коростенського нотаріального округу Івчука Станіслава Станіславовича, Коростенської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Коростенського нотаріального округу Неборачко Ірина Віталіївна про визнання недійсними та скасування рішення ради про виділення земельної ділянки, Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки недійсним, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування Державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер: 07, скасування кадастрового номера, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 01 серпня 2023 рокуу задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2023 року (касаційне провадження № 61-12241ск23) касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику. Роз`яснено право повторного звернення до суду касаційної інстанції, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

15 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга не містить клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, у разі пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, заявник має надати клопотання про поновлення цього строку.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У клопотанні, викладеному у прохальній частині касаційної скарги, заявник просить звільнити від сплати судового збору, посилаючись на підпункт "г" пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та надає копію посвідчення від 09 квітня 2019 року БС № 322517 згідно з яким ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, помилково вважаючи це належними доказами для такого звільнення.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Предметом позову у даній справі є визнання недійсними та скасування рішення Коростенської міської ради про виділення земельної ділянки, Державного акту на право власності на земельну ділянку; визнання свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки недійсним, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування Державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер: 07, скасування кадастрового номера та відшкодування шкоди.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому заявнику потрібно надати докази на підтвердження наведених нею обставин.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку, рахунків в банківських установах, тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Такими доказами, як приклад, можуть бути довідки про доходи (у тому числі, фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, про наявність рухомого та/або нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суд урахував, що заявник не обґрунтував наявності таких підстав та не надав належних доказів на підтвердження неможливості його сплати.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відтак заявнику належить сплатити судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була установлена у розмірі 1 378 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви майнового характеру (відшкодування шкоди), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання недійсними та скасування рішення ради про виділення земельної ділянки, Державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки недійсним, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування Державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер: 07, скасування кадастрового номера), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, заявнику належить сплатити судовий збір у розмірі 7 717 грн 80 коп. (551,20*7*200%)

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати платіжний документ або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року залишити без руху.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян