Справа № 535/896/23
Провадження № 2/535/754/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Шолудько А.В., з участю секретаря судового засідання Мальцевої С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №535/896/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Жалій Л.В., яка діє на підставі довіреності №64 від 11.07.2023 року (а.с. 27), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 7067,04 грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_1 з 01.01.2019 року приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № на умовах чинного договору про користування електричною енергією №7924 від 24.11.2004 року, шляхом фактичного споживання та оплати електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі чого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з 01.09.2022 року по 01.07.2023 року відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї не здійснює або здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії споживачу постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7067,04 грн.

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області Шолудько А.В. від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34).

Відповідач 17.08.2023 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти позовної заяви про стягнення заборгованості у повному обсязі, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» не обґрунтованими та безпідставними з наступних причин: відповідач ніколи не приєднувався до договору з ТОВ «Полтаваенергозбут», а ні шляхом підписання договору або заяви-приєднання, ніколи не надавав своїх персональних даних і дозволу на їх використання, на внесення своїх персональних даних в електронні реєстри, права використання персональних даних для утворення «особових рахунків» й присвоєння будь-яких номерів; позивач надає довідку про споживання електричної енергії та її оплату з 01.01.2022 року по 01.07.2023 року, яка не має юридичної сили й не може прийматися судом як доказ, так як юридичну доказову силу мають лише первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарської операції, й мета яких зафіксувати факт господарської операції; ТОВ «Полтаваенергозбут» має здійснювати свою діяльність виключно за наявністю відповідної ліцензії, яку не додано до позову, виходячи з цього, право на провадження відповідної господарської діяльності відсутнє (а.с. 41-51). До відзиву не надано відповідачем документу, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 40, 54). Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 56).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 57), про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з Законом України «Про ринок електричної енергії» з 01.07.2019 року запроваджено новий ринок електроенергії.

Роздрібний ринок електричної енергії - система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги (пункт 77 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно ч.ч. 1-5, 9 до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії», роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку. Облік спожитої споживачем електричної енергії здійснюється постачальником послуг комерційного обліку. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам здійснюється постачальниками універсальної послуги відповідно до статті 63 цього Закону або іншими електропостачальниками. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.

Згідно з п.п. 1, 2 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №575 від 26.06.2018 року ТОВ «Полтаваенергозбут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачам, та згідно з додатком №3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою №1268 від 26.10.2018 року на позивача покладено спеціальні обов`язки, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, а саме: виконання функцій постачальника універсальних послуг на території Полтавської області.

У відповідності до п. 2. та п. 7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Абзацом 5 пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 затверджено Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) (а.с. 7-12).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 633 ЦК України, умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

На підтвердження факту приєднання до умов Договору позивачем надані договір №7924 про користування електричною енергією від 24.11.2004 року (а.с. 13-16), довідка про споживання електричної енергії ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2022 року по 01 липня 2023 року, та її оплати у жовтні місяці 2022 року на суму 1888,32 грн., та довідкою АТ «Полтаваобленерго» №14.4.4./4685 від 10.07.2023 року про обсяги споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2022 року по 01.07.2023 року, ЕІС кодом №62Z749 (а.с. 6, 18).

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_1 приєднався до умов Договору, отримував послуги з постачання електричної енергії. Сторони набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання. Доказу про розірвання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг до суду відповідач не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відсутність письмового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідача від оплати за фактично надані послуги.

При вирішення даної справи, суд враховує правові позиції Верховного Суду України у постанові від 20.04.2016 року справа № 6-2951цс15, Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 року справа № 334/2789/15-ц.

Згідно з довідкою Котелевської селищної ради Полтавської області від 28.07.2023 року №2585, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації 07.03.1995 року (а.с. 33).

Відповідно до довідки ТОВ «Полтаваенергозбут» про споживання електричної енергії та її оплату з 01.09.2022 року по 01.07.2023 року, ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , має заборгованість за надані послуги позивачем у розмірі 7067,04 грн. Дана довідка містить інформацію про період споживання електричної енергії, покази лічильника, кількість спожитої електроенергії кВт/год, сума оплачена відповідачем за надані послуги постачання електричної енергії й сума заборгованості (а.с. 6).

У позовній заяві позивачем зазначено, що ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 8.6.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, не передаються покази лічильника щомісячно, розрахунок здійснюється за зазначенням середньодобового обсягу споживання електричної енергії.

Довідкою АТ «Полтаваобленерго» №14.4.4./4685 від 10.07.2023 року зазначені обсяги споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.09.2022 року по 01.07.2023 року, ЕІС кодом №62Z749, й вказано, що обсяг споживання кВт/год здійснений за зазначенням середньодобового обсягу споживання електричної енергії, однак 16.08.2022 року був здійснений контрольний огляд лічильника з показами 41356, й 11.11.2022 року з показами 42002 (а.с. 18).

У разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання (п. 8.6.5. Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

23.05.2023 року відповідач відключений від постачання електричної енергії, про що свідчить копія завдання №9 від 23.05.2023 року (а.с. 19).

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Визначений позивачем розмір заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 7067,04 грн. не заперечувався ОСОБА_1 , своїх власних розрахунків відповідач до суду не надав.

У матеріалах справи відсутні докази про не надання послуг постачання електричної енергії відповідачу, також не встановлено, що послуги постачання електричної енергії надавав інший постачальник електричної енергії. Щодо юридичної доказової сили первинних документів, суд зазначає, що правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань у повному обсязі відповідач не надав.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, встановивши факт користування відповідачем послугами відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Полтаваенергозбут» необхідно задовольнити повністю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача ТОВ «Полтаваенергозбут» необхідно стягти судові витрати в розмірі 2684,00 грн. (а.с. 4, 5).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 128, 141, 247, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 11, 218, 525, 526, 610-612, 714 ЦК України, ст. 64, 67, 68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 7067,04 грн. (сім тисяч шістдесят сім грн. 04 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (місцезнаходження: вул. Панянка, буд. 65Б, м. Полтава, 36022, , р/р НОМЕР_2 у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», місцезнаходження: вул. Панянка, буд. 65Б, м. Полтава, 36022, , р/р НОМЕР_3 у філії АТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області А.В. Шолудько