Провадження №2-н/522/1558/23
СУДОВИЙ НАКАЗ
04 жовтня 2023 року м.Одеса
В обґрунтування заяви ТОВ «ООЕК» вказує, що з 01.01.2019 року являється постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п.2 ч.2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючи станом на 31.12.2018 року побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області це АТ «Одесаобленерго» автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області це ТОВ «ООЕК» на умовах раніше укладених договорів.
Згідно умов договору ТОВ «ООЕК» постачає електричну енергію на об`єкт побутового споживача, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.10.2023 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01.07.2011 року.
Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .
До матеріалів справи доданий розрахунок заборгованості за електричну енергію по особовому рахунку: № НОМЕР_2 , відкритого на споживача ОСОБА_1 .
У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Керуючись ст.ст.525, 526, 541, 543, 610, 623, 625-630 ЦК України; ст.ст.160-161, 167-172 ЦПК України, -
Суддя: Домусчі Л.В.
Згідно зі ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст.172 ЦПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Судовий наказ набрав законної сили «____»________________ 202_ року
Строк пред`явлення до виконання до «____»________________202_ року
Судовий наказ виданий (надісланий) «___»_______________202_ року
Суддя: Домусчі Л.В.
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання
Повне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачеві
Підстава повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладенням печатки)