УХВАЛА

05 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 385/709/23

провадження № 22-ц/4809/925/23

Суддя Кропивницького апеляційного суду Дьомич Л. М., розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2023 рокуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Олена» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2023 рокузустрічний позов Фермерського господарства «Олена» до ОСОБА_1 про визнання правочину укладеним повернуто заявнику.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою суду від 07 червня 2023 року витребувано матеріали оскарження ухвали з суду першої інстанції.

Ухвалу направлено на електронну адресу суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.22).

Листом від 11 вересня 2023 року повторно витребувано матеріали з суду першої інстанції (а.с.23).

Листом від 12 вересня 2023 року суддя Гайворонського районного суду М.В. Венгрин повідомив про неможливість направлення матеріалів до суду апеляційної інстанції в зв`язку з розглядом апеляційної скарги на рішення у даній справі в суді апеляційної інстанції (а.с.25).

До суду апеляційної інстанції матеріали справи надійшли 25 вересня 2023 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року матеріали повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків у оформленні матеріалів справи. Зокрема, для долучення до сформованих матеріалів справи документу, який підтверджує дату отримання скаржником ухвали про відкриття провадження у справі №385/709/23.

01 грудня 2023 року зареєстровано надходження документів від суду першої інстанції на виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду від 06 жовтня 2023 року у даній справі (до апеляційного суду надійшли матеріали, що підтверджують отримання скаржником ухвали про відкриття провадження у справі №385/709/23). Тобто вимоги ухвали Кропивницького апеляційного суду від 06.10.2023 року виконано лише 01.12.2023 року.

Подана Фермерським господарством «Олена» апеляційна скарга підлягає залишенню без руху за наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За нормою ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Виходячи із наведених вимог процесуального закону, апеляційна скарга на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2023 року мала бути подана у строк до 18 травня 2023 рокувключно. Враховуючи, що копія оскаржуваної ухвали отримана Фермерським господарством «Олена» 11 травня 2023 року, у випадку подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у строк до 26 травня 2023 року включно скаржник мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення на підставі ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції у даній справі направлена скаржником до Кропивницького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 05 червня 2023 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

У апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення представнику скаржника, яким підписана апеляційна скарга, строку на апеляційне оскарження ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2023 року, мотивоване вступом у справу нового представника з 22 травня 2023 року, територіальною віддаленістю, несвоєчасним отриманням представником копій всіх матеріалів (додатків), а також значною кількістю судових справ щодо Фермерського господарства «Олена», у яких представником надається господарству правнича (правова) допомога.

Щодо доводів апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із наступного.

Аналіз наведених вище вимог процесуального закону дає підстави для висновку, що суд повинен поновити строк у випадках прямо передбачених законом, проте в інших випадках - це суб`єктивне право суду, яке він реалізує через встановлення об`єктивної неможливості дотримання вимог процесуального закону скаржником з урахуванням поважності причин пропуску і доцільності втручання в принцип правової визначеності.

При цьому, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Частинами 1-3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники, повинні добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Держава не відповідальна за професійний юридичний захист особи у цивільній справі, незалежно від того, на яких умовах надається правова допомога - на умовах безкоштовної чи оплатної правової допомоги адвоката, крім особливих обставин (рішення ЄСПЛ від 30 березня 1999 року у справі «Tuzinski проти Польщі», заява № 40140/98, умови визначення про неприйнятність).

В обов`язки держави також не входить забезпечення необхідного балансу між ефективним доступом до суду з одного боку, та незалежністю професії юриста з іншого (рішення ЄСПЛ від 22 березня 2007 року у справі «Старощик проти Польщі», заява № 59519/00, пункт 135).

Національні суди повинні враховувати можливість заявника ефективно представляти себе у суді (рішення ЄСПЛ від 07 травня 2002 року у справі «Мак-Вікар проти Сполученого Королівства», заява № 46311/99, пункти 48 - 62; від 23 вересня 1998 року у справі «Стіл і Морріс проти Сполученого Королівства», заява № 68416/01, пункт 61).

Апеляційний суд, з урахуванням наведених висновків ЄСПЛ, зазначає, що суди у цивільних справах не оцінюють професійність і якість правової допомоги, яка перешкодила особі, якій вона надається, отримати ефективний доступ до суду.

Маючи намір реалізувати своє процесуальне право на апеляційне оскарження, скаржник був зобов`язаний використовувати у повному обсязі наявні засоби та передбачені законодавством можливості для вчинення відповідних процесуальних дій у межах встановленого законом строку.

Разом з тим, фактичні обставини, з урахуванням викладених у апеляційній скарзі доводів, свідчать про те, що несвоєчасне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі було зумовлене не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру, пов`язаними із залученням до участі у справі нового представника.

Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі, на які вказує скаржник у апеляційній скарзі, не можна вважати непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строку оскарження, не є вони й такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Викладене виключає можливість поновлення апеляційним судом пропущеного процесуального строку з наведених у апеляційній скарзі причин.

Водночас, скаржник не позбавлений права та можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, в якій навести інші поважні причини його пропуску.

Апеляційний суд звертає увагу також на те, що у цивільному судочинстві адвокат як представник не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (постанова ВС від 22 липня 2021 року у справі № 369/10246/18).

Отож, у випадку визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, суд поновлює пропущений процесуальний строк саме особі, яка звернулась з апеляційною скаргою, а не представнику такої особи, як помилково зазначено у прохальній частині апеляційної скарги.

З наведених підстав, у апеляційній скарзі особою, яка її подає необхідно зазначати відповідача - Фермерське господарство «Олена», а не представника скаржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі Положення), що встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань та адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

За п.п. 3-5 зазначеного Положення (зі змінами та доповненнями) в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п.п. 11, 12 Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Ордер містить, зокрема, наступні реквізити: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане (пп. 12.3,12.5 Положення).

На підтвердження повноважень представника Фермерського господарства «Олена» адвоката Дяченко Марини Ігорівни, якою підписана апеляційна скарга, надано копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1402914 від 31 травня 2023 року. У вказаному ордері зазначено, що він виданий адвокатом Дяченко Мариною Ігорівною на підставі договору про надання правової допомоги №1/13/09/22 від 13 вересня 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №11039/10 від 10 квітня 2023 року, видане Радою адвокатів Київської області на підставі рішення № 125 від 7 квітня 2023 року.

З викладеного вбачається, що Фермерським господарством «Олена» укладено договір про надання правничої допомоги з особою, яка на момент укладення договору не мала статусу адвоката і відповідно не мала права здійснювати адвокатську діяльність.

Таким чином, доданий до апеляційної скарги ордер на надання правничої (правової) допомоги не відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а отже, не може вважатись належним доказом на підтвердження повноважень представника, яким підписана апеляційна скарга.

Зазначене свідчить, що скаржником не дотримано вимог п.1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону).

Підпунктом 9 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону передбачено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою, що складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведених вимог Закону та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01 січня 2023 року, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у даній справі скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 2 684,00 грн.

Однак, доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі до апеляційного суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Фермерського господарства «Олена» підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Олена» на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2023 року,- залишити без руху.

Запропонувати скаржнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних своїх доводів.

У разі невиконання вимог у встановлений строк або у випадку, коли вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Запропонувати скаржнику у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали надати до апеляційного суду:

- апеляційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог процесуального закону та її копію (примірник) для позивача;

- належні докази на підтвердження повноважень представника, який підписав апеляційну скаргу

- докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн за реквізитами, розміщеними на офіційному сайті Кропивницького апеляційного суду.

У разі невиконання у встановлений апеляційним судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л. М. Дьомич