ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3654/23 Справа № 243/2192/22 Суддя у 1-й інстанції - Старовецький В.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Остапенко В.О., Агєєва О.В.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач-Комунальне підприємство Слов`янської міської ради «Словміськводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2023 року, ухваленого суддею Старовецьким В.І. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, повний текст судового рішення виготовлено 27 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У березні 2023 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом №87-к від 09 лютого 2022 року його було звільнено з посади начальника служби очисних споруд в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» згідно п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням штату працівників.

Вважає звільнення незаконним, вказав, що в кінці 2021 року КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було видано наказ про скорочення штату працівників. До переліку посад, які підлягають скороченню було включено і посаду начальника очисних споруд, оскільки службу очисних споруд та службу насосних станцій було об`єднано в одну службу водовідведення без прийняття відповідних рішень та проведення засідань комісій. В ході проведення об`єднання на вказану посаду було призначено ОСОБА_2 , оскільки останній на той час був начальником водовідведення комунальних насосних станцій, а позивач досяг пенсійного віку, тому нібито не мав потрібних навичок для зайняття вказаної посади.

01.12.2021 року усім робітникам, що підпадали під скорочення було видано повідомлення про можливе скорочення, але на той час він знаходився на лікарняному, а саме з 25.11.2021 до 08.12.2021 року. Вказане повідомлення йому було вручене 09.12.2021 року. Через два місяці було сформовано новий штатний розпис по службі, до якого ввели посаду начальника служби водовідведення та його заступника. Зазначив, що він пропрацював в КП «Словміськводоканал» на посаді начальника служби очисних споруд водовідведення багато років, має вищу профільну освіту. 31.12.2021 року на дільницю очисних споруд приїхав генеральний директор КП «Словміськводоканал» ОСОБА_3 , та усно повідомив, що звільняти його у зв`язку із скороченням штату не будуть та залишать працювати. Однак 09.02.2022 року його було звільнено без роз`яснення причин, вважає, що діями керівника «Словміськводоканал» було порушено його право на працю та діюче законодавство.

З огляду на викладене, просив суд скасувати наказ про його звільнення, поновити на посаді начальника служби очисних споруд в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», а також стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.02.2022 року до дня поновлення на роботі та стягнути завдану незаконним звільненням моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволені частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» №87-к від 09 лютого 2022 року «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату» 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 з посади начальника служби очисних споруд згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на посаді начальника служби очисних споруд з 11 лютого 2022 року.

Стягнуто з Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 лютого 2022 року по день ухвалення судом рішення 189 348 (сто вісімдесят дев`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 48 копійок, з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.

Стягнуто з Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на користь ОСОБА_1 грошовий еквівалент спричиненої моральної шкоди у сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі у відповідності до положень ч.7 ст.235 КЗпП України та п.4 ч.1 ст.430 ЦПК України.

Стягнуто з Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Відповідач КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що питання про неотримання згоди профспілкового комітету на звільнення позивача та переведення його на вільні за штатом посади, стягнення моральної шкоди не підлягали дослідженню.

Наголошує на тому, що 15.04.2020 ОСОБА_1 було подано заяву до профспілкового комітету з проханням виключити його з членів профспілки та 26.04.2020 рішенням профкому ОСОБА_1 був виключений зі списків профспілки, тобто на час розгляду подання до профкому про скорочення штату, позивач не був членом профспілки підприємства. (засвідчена копія заяви ОСОБА_1 та засвідчена копія витягу з протоколу додані до апеляційної скарги).

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що наказом №28 затверджено остаточний штатний розпис на підприємстві та посада заступника начальника служби водовідведення існувала у вказаному штатному розписі є помилковими, оскільки у зазначеному штатному розписі посада заступника начальника служби водовідведення відсутня, що встановлюється оглядом наданого штатного розпису, затвердженого наказом №28. Вказує, що на момент звільнення позивача на підприємстві були відсутні інші посади, окрім запропонованої посади тракториста на які міг претендувати ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що суд безпідставно розглянув у рішенні питання про стягнення моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 з цим питанням до суду у позові не звертався. Відповідач вважає, що суд визнав встановленими недостовірні обставини, що мають значення для справи та дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

14.08.2023 через підсистему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи, призначеного на 09:30 годин 13 вересня 2023 року за його відсутності у зв`язку з веденням бойових дій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Диплому з приміткою «із відзнакою», ОСОБА_1 в 2001 році закінчив Донбаську державну академію будівництва і архітектури та отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Водопостачання та водовідведення» за кваліфікацією інженера будівельника.

Згідно копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , останній займав посаду начальника очисних споруд з 03 жовтня 1984 року по 30 квітня 2021 року. 30 квітня 2021 року був звільнений із займаної посади за ст.38 КЗпП України. Після чого 14 травня 2021 року був прийнятий на посаду начальника очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» та працював на посаді по 10.02.2022 року.

Відповідно до грамоти наданої директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» ОСОБА_1 отримав подяку за багаторічну сумлінну працю, відповідальне виконання посадових обов`язків протягом 39 років роботи.

Наказом №87-к від 09 лютого 2022 року виданого генеральним директоров КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату» ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника служби очисних споруд 10.02.2022 року, згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату та відмовою від переведення на іншу посаду. Пунктом 2 вказаного наказу вказано, щодо надання вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. Пункт 3 вказаного наказу передбачає виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 23 календарних дня невикористаної відпустки.

30.11.2021 року начальником юрвідділу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було затверджено персональне попередження відповідно до наказів №204 від 08.11.2021 року та №206 від 08.11.2021 року щодо здійснення скорочення штатів у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці.

Відповідно до наказу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» №204 від 08.11.2021 року «Про скорочення штату працівників та змін до штатного розпису підприємства» виведено штатну одиницю начальника служби очисних споруд (1 штатна одиниця). Крім того, пунктом 2 вказаного наказу зазначено, що службу очисних споруд перейменовано у дільницю очисних споруд та включено до служби водовідведення. Пункт 3 вказаного наказу передбачає доручення начальнику ПЕВ внести у штатний розпис відповідні зміни та ввести його у дію після закінчення двомісячного строку попередження працівників після їх звільнення. Пункт 4 вказаного наказу передбачає доручення менеджеру з персоналу у встановленому законом порядку повідомити працівників, які займають зазначені штатні одиниці, про майбутнє звільнення, а також скласти перелік вакантних посад (професій) для пропозиції їх зазначеним працівникам. Пункт 5 вказаного наказу передбачає доручення начальнику служби водовідведення спільно з ПЕВ внести відповідні зміни у Положення про підрозділ Служба водовідведення та Посадової інструкції робітників підрозділу. До вказаного наказу надано додаток №1, щодо ознайомлення із вказаним наказом, розрахований на 18 підписів, в ньому містяться 17 підписів працівників, підпис ОСОБА_1 у вказаному додатку відсутній. В подальшому із вказаним наказом ОСОБА_1 було ознайомлено 09.12.2021 року, про що мається його особистий підпис.

Відповідно до листа генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» №2199/05 від 05.11.2021 року, скерованого до профспілкового центру працівників житлово комунального господарства, місцевої промисловості та побутового обслуговування населення України, повідомлено, що з метою оптимізації роботи КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» планується протягом листопада 2021 року по лютий 2022 року, провести зміни в організації виробництва і праці, скорочення штатів працівників та внесення змін до структури управління і штатного розпису. Крім цього, зазначено, що зміни у штатному розписі не вплинуть на технологічний процес з очищення та реалізації питної води, прийому та очищення стоків.

Відповідно до листа генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» №2200/05 від 05.11.2021, скерованого директору міського центру зайнятості, повідомлено, що з метою оптимізації роботи КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» планується протягом листопада 2021 року по лютий 2022 року, провести зміни в організації виробництва і праці, скорочення штатів працівників та внести зміни в організації виробництва і праці.

Відповідно до Переліку вакантних посад станом на 01.12.2021 року в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» існувала посада «Тракторист», яка була запропонована, зокрема ОСОБА_1 , останній 09.12.2021 року вказав, що зазначена посада йому не підходить.

Відповідно до персонального попередження 09.12.2021 року ОСОБА_1 було попереджено про скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», про що останній поставив свій підпис.

Відповідно до подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» скерованого голові профспілкової організації КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було запропоновано розглянути питання, щодо скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», до вказаних посад, які підлягали скороченню входила також посада начальника служби очисних споруд, на якій працював ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу №111 засідання профспілкового комітету від 15.11.2021 року, було прийнято рішення, яким не рекомендовано об`єднувати службу очисних споруд та службу водовідведення, службу водопостачання та з службою водозабору і фільтрувальної станції, так як це різні по технологічному процесу служби, на цих службах повинні бути начальники та майстри, котрі контролюють технологічний процес та відповідають за нього. Рекомендували переглянути штат, котрий знаходиться в будівлі адміністрації та переглянути їх оклади та численність. Пропонували сісти за стіл переговорів та знайти компроміс між адміністрацією та працівниками.

Відповідно до витягу з протоколу №112 засідання профспілкового комітету від 29.11.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, відповідно до подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», було вирішено скоротити штат працівників підприємства.

Відповідно до витягу з протоколу №113 засідання профспілкового комітету від 29.12.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, було включено окрім інших служб КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» - службу очисних споруд. Так, пропонувалося скоротити 10 одиниць служби очисних споруд (поіменно): ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Прізвище ОСОБА_1 у вказаному списку поданому на скорочення відсутнє, як і відсутня його посада начальника служби очисних споруд, за висновком вказаного засідання, було ухвалено рішення про скорочення штату за списком.

Відповідно до штатного розпису затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 26.10.2021 року, КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» мало 16 структурних підрозділів, з яких: Адміністрація 14,5 одиниць посад, бухгалтерія 6 одиниць посад, планово економічний відділ 2 одиниці посад, юридичний відділ 3 одиниці посад, виробничо технічний відділ 10 одиниць посад, відділ приладів комерційного обліку 5 одиниць посад, служба водопостачання 50 одиниць посад, служба водозабору і фільтрувальної станції 52 одиниць посад, служба водовідведення 90 посад, служба очисних споруд 41 одиниця посад, служба водозниження 18 одиниць посад, хіміко бактерологічна лабараторія 14 одиниць посад, енергетична служба 21 одиниця посад, автотранспортна служба без зазначення загальної кількості одиниць посад, ремонтно будівельна дільниця 11 одиниць посад, служба реалізації 44 одиниці посад. Разом по підприємству - 431,65 одиниць посад.

Відповідно до наказу №35 від 09.02.2022 року «Про внесення змін до штатного розпису» виведено із штатного розпису Служби водовідведення очисні споруди з 11.02.2022 року, начальника служби - 1 штатну одиницю.

Відповідно до штатного розпису від 03.02.2022 року, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 04.02.2022 року, станом на 03.02.2022 року Служба водопостачання мала 81 одиницю посад, на 04.02.2022 року Служба водопостачання мала 80 посад.

Відповідно до штатного розпису від 03.02.2022 року, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» станом на 10.02.2022 року до структурного підрозділу Служба водовідведення у графі очисні споруди була в наявності, зокрема посада начальника служби - 1 штатна одиниця. Станом на 11.02.2022 року в графі очисні споруди посада начальника служби відсутня.

Відповідно до наказу №24 від 31.01.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» введено в дію штатний розпис від 01.02.2022 року, визнано таким, що втратив чинність в частині щодо штатного розпису з 01.02.2022 року наказ «Про введення в дію організаційної структури управління та штатного розпису підприємства від 31.12.2021 року №414-к.

Відповідно до наказу №27 від 02.02.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» введено в дію штатний розпис від 03.02.2022 року, визнано таким, що втратив чинність в частині щодо штатного розпису з 03.02.2022 року наказ «Про введення в дію організаційної структури управління та штатного розпису підприємства від 31.01.2022 року №24.

Відповідно до наказу №28 від 03.02.2022 року «Про введення в дію штатного розпису підприємства» визнано таким, що втратив чинність наказ №27 від 02.02.2022 року та введено в дію організаційну структуру управління КП «Словміськводоканал» та штатний розпис з 03.02.2022 року.

Відповідно до штатного розпису, затвердженого генеральним директором КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» 03.02.2022 року, КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» налічувало 16 структурних підрозділів, з яких: Адміністрація 10,5 одиниць посад, бухгалтерія 5 одиниць посад, планово економічний відділ 2 одиниці посад, юридичний відділ 3 одиниці посад, виробничо технічний відділ 10 одиниць посад, відділ постачання 3 одиниці посад, відділ приладів комерційного обліку 5 одиниць посад, служба водопостачання 81 одиниць посад, служба водозабору і фільтрувальної станції 52 одиниць посад, служба водовідведення 116 посад до якої входить служба очисних споруд, та відповідно має місце посада начальника служби 1 одиниця та дописано від руки 0, хіміко бактерологічна лабараторія 13 одиниць посад, енергетична служба 19 одиниця посад, автотранспортна служба 44,15 одиниць посад, ремонтно господарська служба 20 одиниць посад, служба реалізації 36 одиниці посад. Разом по підприємству було 366,65 одиниць посад.

Відповідно до наказу №44 від 18.02.2022 року, «Про внесення змін до штатного розпису» введено у штатний розпис Відділу приладів комерційного обліку з 21.02.2022 року техніка з експлуатації мереж і споруд ВКГ 6 штатних одиниць, виведено із штатного розпису Служби реалізації з 21.02.2022 року 6 штатних одиниць контролерів водопровідного господарства.

Окрім цього, судом було досліджено наказ КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» від 29.12.2016 року, щодо переведення на посаду начальника служби водовідведення ОСОБА_2 . Досліджена особова картка ОСОБА_2 , з якої встановлено, що останній має вищу освіту, а саме у 2000 році закінчив Слов`янський державний педагогічний інститут, спеціальність «Трудове навчання, металообробка». Відповідно до наказу №400 к від 28.12.2006 року займав посаду начальника дільниці служби водопостачання водопровідних мереж, а з 29.12.2016 року начальника служби водовідведення.

Відповідно до наказу №126-к від 13.05.2021 року виданого КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», ОСОБА_1 з 14.05.2021 року було прийнято начальником очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал».

Відповідно до особової картки працівника, заведеної на ОСОБА_1 , останній має вищу освіту, закінчив Донбаську державну академію у 2001 році, має спеціальність за дипломом «Водопостачання та водовідведення» кваліфікацію «Інженер будівельник». Станом на 13.05.2021 року мав загальний стаж 30 років.

Відповідно до п.п.1.2, 7.1, 12.1 статуту КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» від 02 жовтня 2019 року, підприємство створено на базі комунальної власності територіальної громади міста, підпорядковується Слов`янській міській раді та її виконавчому комітету. Засновником (власником) підприємства є Слов`янська міська рада. Власник має право приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію підприємства. Ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення підприємства здійснюється з дотриманням вимог законодавства за рішенням власника. При реорганізації і ліквідації підприємства працівникам, які звільняються, гарантується дотримання їх прав і інтересів відповідно до трудового законодавства України.

Як слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» є Слов`янська міська рада Донецької області.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходив з доведеності позивачем незаконності його звільнення та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції врахував вимушеність змін, що настали у житті позивача у зв`язку з неправомірними діями відповідача та виходячи із засад розумності та справедливості визначив до стягнення з відповідача на користь позивача 3000 гривень моральної шкоди.

За вимогами ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення дотримався наведених вище вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.81 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором та угодою сторін.

Згідно норм ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України визначені підстави припинення трудового договору. Такими підставами, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40, ч. 4 ст. 36 КЗпП України).

Статтею 40 КЗпП України встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Так, п.1 ст.40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у Постанові від 27.06.2012 року в справі №6-65цс12, ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи, ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п.1 ч.1ст.40 КЗпП України лише з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч.2 ст.40, ст.ст.42, 43, 49-2 КЗпП України.

Статтею 42 Кодексу встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №9 від 09.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», судам роз`яснино, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в Постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де зберіглося його попереднє місце роботи.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд виходить з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

У статті 42 КЗпП України зазначено перелік підстав, за якими перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається конкретним працівникам.

Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише при відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Як слідує з наказу КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» № 87-к від 09 лютого 2022 року «Про звільнення у зв`язку із скороченням штату», ОСОБА_1 було звільнено згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників та відмовою переведення на іншу посаду.

Відповідно до Переліку вакантних посад станом на 01.12.2021 року в КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» існувала посада «Тракторист», яка була запропонована, зокрема ОСОБА_1 , останній 09.12.2021 року вказав, що зазначена посада йому не підходить.

Під час судового розгляду судом було встановлено, що у лютому 2022 року ОСОБА_1 , напередодні його звільнення, запропонували посаду заступника начальника служби водовідведення, про що ним було написано заяву на переведення на вказану посаду, але вказана заява так і не була розглянута керівництвом КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», що в судовому засіданні також підтвердив свідок ОСОБА_14 .

Суд встановив, що ОСОБА_1 у період з 03 жовтня 1984 року по 10.02.2022 року працював на посаді начальника очисних споруд КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», має вищу профільну освіту з «Водопостачання та водовідведення», має подяки за сумлінну працю, та відповідний досвід роботи, більше 39 років.

Також суд, дослідивши штатні розписи встановив що станом на 03.02.2022 року було затверджено новий штатний розпис, в якому служба очисних споруд була підрозділом служби водовідведення та посада начальника очисних споруд була скорочена, при цьому, суд зазначив, що відповідачем не надано суду доказів відповідно до яких, таке скорочення відбулося, та відповідно до яких служба очисних споруд стала підвідомчою службі водовідведення.

Колегія суддів перевіривши матеріали справи погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність звільнення позивача, яке відбулось з порушенням норм трудового законодавства та порушенням роботодавцем трудових прав позивача та, відповідно доведеністю позивачем заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем не надано суду доказів, відповідно до яких вбачалися ознаки змін в організації виробництва підприємства, які передували скороченню і таким чином відповідачем не доведено, що у відповідача дійсно були зміни в організаційній структурі підприємства, які обумовлювали необхідність скорочення штату та не доведено, що позивачу під час попередження про звільнення були запропоновані інші посади, окрім посади тракториста.

За змістом положення ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до положення ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до вимог розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи, що передували події, якою пов`язана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців дні на число відпрацьованих робочих днів.

Судом першої інстанції наведено розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначено період з 11 лютого 2022 року по 19 січня 2023 року, кількість робочих днів у цьому періоді - 241, вирахована середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , яка становить 858,85 гривен, видраховано виплачену позивачу при звільненні вихідну допомогу в розмірі 17 634,37 грн., та правильно вираховано остаточну суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка складає 189 348,48 гривень.

Колегія суддів перевірила наведений судом розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу та повністю з ним погоджується, оскільки його проведено у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Доводи сторони відповідача, що питання про неотримання згоди профспілкового комітету на звільнення позивача та переведення його на вільні за штатом посади та стягнення моральної шкоди не підлягали дослідженню судом першої інстанції, колегія суддів вважає необґрунтованими та їх відхиляє.

Частиною 1 статті 43 КЗпП України встановлено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником (ч. 2 ст. 43 КЗпП України).

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності (ч. 3 ст. 43 КЗпП України).

Відповідно до ч.8 ст.43 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Судом першої інстанції перевірено та встановлено, що 09 листопада 2021 року подання генерального директора КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було скеровано голові профспілкової організації КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» було запропоновано розглянути питання, щодо скорочення штату КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал», до вказаних посад, які підлягали скороченню входила також посада начальника служби очисних споруд, на якій працював ОСОБА_1 .

При дослідженні в судовому засідання витягів з протоколів засідань профспілок №11 від 15.11.2021 року, а також №112 від 29.11.2021 року суд встановив, що на засіданні яке відбулося 15.11.2021 року на порядку денному було питання, щодо об`єднання служб водного господарства, які діяли в окремому вигляді на підприємстві, та за рахунок їх об`єднання - скорочення штату. Зазначені питання були розглянуті, та комісія відмовила у задоволенні подання. В подальшому на засіданні профспілки від 29.11.2021 року було вирішено питання про скорочення штату.

При цьому, суд наголосив, що до суду були представлені лише накази про зміни у штатному розписі та самі штатні розписи, без документів стосовно рішень, які передували такому скороченню.

Дослідивши витяг з протоколу №113 засідання профспілкового комітету від 29.12.2021 року, на засіданні якого розглядалося питання, щодо скорочення штату, було включено, зокрема інших служб КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» - службу очисних споруд, суд встановив, що пропонувалося скоротити 10 одиниць служби очисних споруд (поіменно): ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Прізвище ОСОБА_1 у вказаному списку поданому на скорочення відсутнє, як і відсутня його посада начальника служби очисних споруд.

Окрім цього, судом було звернуто увагу на те, що за висновком вказаного засідання профкома, ухвалено про скорочення штату за наведеним вище списком працівників, а відтак висновок суду першої інстанції, що первинна профспілкова організація, яка діє на даному підприємстві, не надавала згоди на скорочення посади начальника служби очисних споруд, яку займав ОСОБА_1 , колегія суддів вважає вірним.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Матеріали справи містять додаткові пояснення ОСОБА_1 від 05 листопада 2022 року, в яких зокрема, останній просить поновити його на колишній посаді, виплатити компенсацію за вимушений прогул, а також моральну шкоду в сумі 30 000 грн. (а.с.75), які були подані суду до початку першого судового засідання.

Окрім того, з рішення суду видно, що представник відповідача - КП Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» Смирнов О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовним вимог позивача та вважав, що відсутні підстави для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України.

Так, згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд першої інстанції, встановивши, що звільнення позивача відбулося з порушенням відповідачем норм трудового законодавства, на законних підставах стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду, розмір якої, з урахуванням вимушеності змін, що настали у житті позивача у зв`язку з неправомірними діями відповідача, виходячи із засад розумності та справедливостівизначив 3000 грн.

Колегія суддів повністю погоджується з визначеним судом до стягнення розміром компенсації спричиненої позивачу моральної шкоди.

Апеляційна скарга сторони відповідача не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства Слов`янської міської ради «Словміськводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: