УХВАЛА

Справа № 495/9462/22

Номер провадження 4-с/495/15/2023

11 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганни Олександрівни щодо визнання протиправним дій та визнання протиправною та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 травня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Пятигорец Володимир Іванович, який діє в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в якій просив визнати протиправними дії начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегоінального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Г.О. щодо встановлення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.05.2023 року №289, згідно якого виконавець вказав, що у ОСОБА_1 є заборгованість по сплаті аліментів від 01.05.2023 року у розмірі 5354,26 грн., а також визнати протиправною та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 10.05.2023 року №289, що у ОСОБА_1 є заборгованість по сплаті аліментів на 01.05.2023 року в розмірі 5354,26 грн..

Скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що в провадженні начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Г.О. перебуває виконавче провадження №70943564 від 07.02.2023 року, щодо виконання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №495/9462/22 від 22.12.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2022 року, до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.05.2023 року №289 виконавець вказав, що у ОСОБА_1 є заборгованість по сплаті аліментів на 01.05.2023 року, яка становить 5354,26 грн.. В супровідному листі від 11.05.2023 року №5174/20.11.-37 зазначено, що розрахунок здійснений на підставі ч.2 ст. 195 СК України, мотивуючи тим, що так як ОСОБА_1 офіційно не працює, він повинен сплачувати аліменти із даних щодо середньої заробітної плати відповідної місцевості, що містяться на офіційному сайті Головного управління статистики у Миколаївській області. В свою чергу, як зазначає скаржник ОСОБА_1 , на 01.05.2023 року заборгованості по сплаті аліментів у нього не має, він не є фізичною особою-підприємцем і не є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу. Більше того, скаржник ОСОБА_1 зазначає, що він не проживає на території Миколаївської області, а проживає в м. Одесі, про що відомо державному виконавцю. У зв`язку з цим, скаржник ОСОБА_1 зазначає, що він повинен сплачувати аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до тих пір, поки не знайде роботу.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, проте адвокат Пятигорец В.І., який діє в його інтересах, в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

В судове засідання начальник Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганна Олександрівна не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, надані докази до доводи сторони скаржника ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що в провадженні начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Г.О. перебуває виконавче провадження №70943564 від 07.02.2023 року, щодо виконання судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №495/9462/22 від 22.12.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2022 року, до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10.05.2023 року №289 у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів з зазначеного вище виконавчого провадження на 01.05.2023 року, яка становить 5354,26 грн..

Зазначений вище розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.12.2022 року №495/9462/22 зроблено з врахуванням розміру доходу/середньої заробітної плати працівника Миколаївської області.

В матеріалах справи наявна Довідка від 31.05.2022 року №5106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - скаржника ОСОБА_1 , з якої вбачається що фактичне місце проживання/перебування останнього: АДРЕСА_1 .

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Постановою про передачу виконавчого провадження від 21.08.2023 року по виконавчому провадженню №70943564, було передано виконавчий документ: судовий наказ Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області №495/9462/22 від 22.12.2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2022 року, до повноліття дитини, до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Суд звертає увагу сторін, що скаржник ОСОБА_1 був зареєстрований за місцем проживання в м. Одесі як внутрішньо переміщенна особа 31.05.2022 року, проте станом на теперішній час виконавче провадження №70943564 перебуває на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Тобто, суб`єкт оскарження - Начальник Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганна Олександрівна станом на теперішній час неуповноважена приймати рішення щодо зазначеного вище виконавчого провадження.

Окрім того, матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, що скаржником ОСОБА_1 надавалася державному виконавцю довідка від 31.05.2022 року №5106- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, №1404-VIII (далі - Закон ).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 12, 13 ЦПК України визначено, що учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Як передбачає стаття 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі зазначеного, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганни Олександрівни щодо визнання протиправним дій та визнання протиправною та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 травня 2023 року, слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що строк на оскарження дій державного виконавця скаржником ОСОБА_1 пропущено з поважних причин через несвоєчасне отримання оскаржуваного розрахунку заборгованості по аліментам, а тому він підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 447- 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Начальника Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Черненко Ганни Олександрівни щодо визнання протиправним дій та визнання протиправною та скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 травня 2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст даної ухвали виготовлено та проголошено 14 вересня 2023 року о 15 годині 30 хвилин.

Суддя: