ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Чернівці Справа № 725/245/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Литвинюк І.М., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Петранюк Ю.Т.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області,

при розгляді справи за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2023 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Піхало Н.В., дата виготовлення повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ГУ ПФУ в Чернівецькій області, в якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування на грошові кошти невиплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 245 831,70 грн.

В обґрунтування вимог вказував, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наголошував, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці Управління СБ України в Чернівецькій області №21/515 від 25.11.2020 року, для обчислення та перерахунку розміру пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 з 01.04.2019 року пенсії, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нарахувати та виплачувати пенсію з урахуванням наступних складових: посадовий оклад - 3260 грн; оклад за військовим званням - 1020 грн; надбавка за вислугу років (40%) - 1712 грн; надбавка за Провадження №22-ц/822/673, 674/23

особливості проходження служби (100%) - 5992 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 489 грн; преміювання (10%) - 326 грн, загального розміру грошового забезпечення, яке становить 12799 грн. Визнано протиправними дії УГ ПФУ в Чернівецькій області, які полягають у зменшенні, розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 року лише 75% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 , з 05.03.2019 року пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити виплату ОСОБА_2 суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою. В решті позову відмовлено.

Звернув увагу суду на те, що рішення суду не виконано, а згідно відповіді від 27.12.2022 року відповідач вказав, що заявник не має права на недоотримане підвищення до пенсії, так як таке підвищення до пенсій згідно рішення суду не нараховувалося.

З посиланням на норми права, які регулюють спірні правовідносини, просив позовну заяву задовольнити.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недоотриманої доплати пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 05.03.2019 по 30.06.2021 у справі №600/138/21-а Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року. Стягнуто з ГУ ПФУ у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 у вигляді недоотриманої нею за життя доплати пенсії з урахуванням її розміру, встановленим рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/138/21-а від 17.05.2021 року на суму у розмірі 106 342,13 грн за період з 05.03.2019 року по 30.06.2021 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року стягнуто з ГУ ПФУ у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями суду ГУ ПФУ в Чернівецькій області подало апеляційні скарги.

Щодо рішення суду від 16.06.2023 року апелянт вказує, що чинним законодавством (ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») передбачений інший спосіб отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, а тому вважає вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування на грошові кошти у розмірі 106342,13 грн невиплаченої пенсії ОСОБА_2 безпідставними.

Зазначають, що суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України .

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державною бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Таким чином, нарахована позивачу сума в розмірі 106342,13 грн доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснена за рахунок власних коштів ГУ ПФУ в Чернівецькій області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Щодо додаткового рішення суду від 26.06.2023 року, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні вказаних вимог відмовити. Посилається на норми процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та висновки ВС, викладених в постановах від 19.02.2019 року у справі №803/1032/18 та від 05.05.2018 року у справі №821/1594/17.

У відзивах на апеляційні скарги позивач ОСОБА_1 просить оскаржувані рішення залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення частково основної вимоги вказав, що оскільки ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року та різниця суми виплаченої та перерахованої за період з березня 2019 по червень 2021 року не була виплачена та становить 106 342 грн. 13 коп., а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання в порядку спадкування за законом грошові кошти невиплаченої пенсії ОСОБА_2 .

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції вказав, що представником позивача надано всі необхідні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу та у строк, визначений ст.141 ЦПК України, що стало підставою для стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Однак, з наведеними висновками колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені у довідці Управління СБ України в Чернівецькій області №21/515 від 25.11.2020 року, для обчислення та перерахунку розміру пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 з 01.04.2019 року пенсії, виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у відповідності до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», нарахувати та виплачувати пенсію з урахуванням наступних складових: посадовий оклад - 3260 грн; оклад за військовим званням - 1020 грн; надбавка за вислугу років (40%) - 1712 грн; надбавка за особливості проходження служби (100%) - 5992 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 489 грн; преміювання (10%) - 326 грн, загального розміру грошового забезпечення, яке становить 12 799 грн. Визнано протиправними дії УГ ПФУ в Чернівецькій області, які полягають у зменшенні, розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 року лише 75% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 , з 05.03.2019 року пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити виплату ОСОБА_2 суми недоплаченої частини розміру пенсії однією сумою. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.19-28).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.10.2022 року, серія НОМЕР_1 (а.с.13).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, що підтверджується копією довідки №1412/02-14 від 19.10.2022 року, виданої приватним нотаріусом Хоменко М.О. (а.с.16).

З листа ГУ ПФУ в Чернівецькій області №3254-3417/Б-17/8-2400/22 від 27.12.2022 року вбачається, що за життя ОСОБА_2 на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року по справі №600/138/21-а проведено перерахунок пенсії (а.с.18).

У відповідності до розрахунку суми, що підлягає виплаті на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі №600/138/21-а ОСОБА_2 складає 106 342,13 грн, що також підтверджується довідкою ПФУ з автоматизованої системи розрахунку пенсії (а.с.38, 68).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, ЦК України не визначено строку, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку допомоги, передаються членам сім`ї спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Чинне процесуальне законодавство виокремлює процесуальне правонаступництво в порядку статті 52 КАС України на будь-якій стадії судового процесу (що є однією із стадій судового провадження).

Аналіз вказаної норми процесуального закону дає підстави для висновку про те, що заміна сторони в адміністративній справі допускається до закінчення її розгляду судами відповідних інстанцій та набрання остаточним судовим рішенням у справі законної сили.

Питання заміни сторони виконавчого провадження на стадії виконання судового рішення окремо врегульовано статтею 379 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення з відповідною заявою), якою, серед іншого, встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Насамперед, на стадії примусового виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, передумовою для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є звернення до суду, що розглянув справу, державного виконавця або заінтересованої особи в порядку, встановленому статтею 379 КАС України.

Відповідно до ст.1 ЗУ №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частин першої та другої статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, згідно частини четвертої статті 379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відтак, для захисту спадкового права заявника на належні за судовим рішенням суми вірним способом захисту є вжиття заходів щодо належного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року.

Заміна сторони правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Отже, з огляду на положення ч.1 ст.52 КАС України заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі №48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі №923/876/16 та багатьох інших.

Під неналежним способом захисту розуміється такий, що не забезпечує реальне поновлення прав у випадку задоволення позову.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 16 лютого 2021 року у справі №910/2861/18.

Відповідно, судова колегія вважає неправильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , так як останній повинен був звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.05.2021 року у справі №600/138/21-а.

Обрання неналежного способу захисту, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 є самостійною підставою для відмови у позові.

Виходячи з наведеного у сукупності та враховуючи, що виконання рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується додаткового судового рішення, то колегія суддів вказує наступне.

Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати. Скасування первісного судового рішення є самостійною підставою для скасування додаткового судового рішення до нього.

Аналогічний висновок міститься в постанові КГС ВС від 31.05.2021 року, справа №911/132/14.

За вказаних обставин оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 ч.2 вказаної статті визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються уразі відмови в позові - на позивача.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

За подання апеляційної скарги ГУ ПФУ в Чернівецькій області сплатило 1610,40 грн (а.с.138), які підлягають компенсації за рахунок ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 червня 2023 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області про визнання права власності на спадкове майно грошові кошти у розмірі невиплаченого підвищення до пенсії та стягнення коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області 1610 (одну тисячу шістсот десять) грн 40 коп понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Литвинюк І.М.

Половінкіна Н.Ю.