Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1454/23
Провадження № 2/382/467/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 382/1454/23 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Самойленка Петра Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача, як фізичної особи-підприємця, завдані збитки в порядку регресу в розмірі 3705,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за участю автомобіля "Renault", дрн. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 2101 дрн. НОМЕР_2 , яка сталася в м. Яготині по вул. Переяслівській 28.09.2018 року о 20 год. 30 хв., з вини відповідача, який керував автомобілем "Renault", транспортному засобу ВАЗ 2101 було завдано механічних пошкоджень, а власнику автомобіля ( ОСОБА_3 ) матеріального збитку.

Страховою компанією ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування власнику ОСОБА_3 у розмірі 3705,08 грн відповідно до страхового акту № ОЦ/036/009/19/0134 від 31.05.2019 року за договором страхування №АМ2170093 від 09.02.2018.

Відповідно до Постанови Яготинського районного суду Київської області від 10.12.2018 року по справі № 382/1843/18 ОСОБА_1 при ДТП керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, у страховика виникло право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Страховою компанією було відступлено право вимоги відшкодування в порядку регресу позивачу, у зв`язку з цим позивач просить стягнути зазначену суму страхового відшкодування з відповідача, оскільки він в добровільному порядку зобов`язання не виконує.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази у справі суд встановив.

28.09.2018 року о 20 год. 30 хв., по вулиці Переяслівська у м. Яготині, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Renault", державний реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ 2101", державний реєстраційний номер " НОМЕР_4 ", під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до матеріалів справи та відомостей ЄРСР, відповідно до Постанови Яготинського районного суду Київської області від 10.12.2018 року по справі № 382/1843/18 та Постанови Яготинського районного суду Київської області від 28.12.2019 року по справі 382/2231/19 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім цього, рішенням від 14.03.2023 року у справі № 382/1406/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 збитки в розмірі 4 827,30 грн з підстав отримання пасажиром автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та виплати їй страхового відшкодування.

Відповідно до страхового акту № ОЦ/036/009/19/0134 від 31.05.2019 року за договором страхування №АМ2170093 від 09.02.2018 ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 705,08 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 4847 від 31.05.2019 року.

03.03.2023 року між ПрАТ "УПСК" та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір цесії № 03/03/2023 про відступлення права вимоги відповідно до якого ОСОБА_1 , як фізична особа-підприємець, отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування з ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт скоєння відповідачем адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена постановами суду, які набрали законної сили та доказуванню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до абз. "а" пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальникабо інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, позивачем визнано позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3705,08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір підлягає розподілу із врахуванням положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України, а також визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті.

Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За результатами розгляду питання про розподіл судових витрат та дослідження поданих на їх підтвердження доказів, суд встановив, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.

Крім цього, суд враховує те, що позовна заява подана позивачем через ЄСІТС (докази протилежного в матеріалах справи відсутні), включення окремо до витрат подання клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, а також послуг у майбутньому, тобто які наразі не надавалися (заяви на видачу рішення, заяву на видачу виконавчого листа, звернення до ВДВС) не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, обґрунтованості та справедливості, що, з урахуванням ціни позову 3705,08 грн, стягнення витрат у розмірі 2900 грн не відповідає й принципам співмірності та розумності судових витрат. При цьому, матеріали справи містять акт здачі-приймання послуг вартістю 2300 грн.

Суд вважає, що з огляду на реально надані послуги у цій справі, ціна позову в якій становить 3705,08 грн, доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, обґрунтованими та справедливими є витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. На думку суду, такі витрати є обґрунтованими, співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), відповідають критеріям дійсності, необхідності та розумності.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 258-259, 265, 268, 279, 289, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Самойленка Петра Миколайовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 збитки в розмірі 3 705 (три тисячі сімсот п'ять) грн 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн 44 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне рішення складено та підписано 08.12.2023 року.

Суддя М. М. Нарольський