Справа № 700/580/23
Провадження № 2/700/197/23
20 вересня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: Пічкура С.Д.,
за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка, цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Лисянської селищної ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,,
Орган опіки та піклування Лисянської селищної ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог орган опіки та піклування зазначає, що ОСОБА_2 народила хлопчика ІНФОРМАЦІЯ_1 у КНП «Перинатальний центр м. Києва» та власноруч написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку у зв`язку з тим, що не в змозі одна виховувати дитину. Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві адміністрації надіслала листа про залишену у пологовому будинку дитину на адресу служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради, тобто за місцем реєстрації матері. Рішенням виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 23.09.2022 року № 143 дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно рішення виконавчого комітету Лисянської селищної ради від 28.12.2022 року № 217 дитину влаштовано під опіку у сім`ю опікуна - ОСОБА_3 . З метою подальшого усиновлення дитини ОСОБА_1 необхідне судове рішення про позбавлення матері дитини батьківських прав. ОСОБА_2 надіслала на адресу служби у справах дітей заяву, засвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу про відмову від батьківських прав щодо народженої нею 28.07.2022 року дитини (хлопчика) у КНП «Перинатальний центр м. Києва». Комісія з захисту прав дитини виконавчого комітету Лисянської селищної ради дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_1 . На підставі викладеного просять позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_1 та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У судове засідання представник органу опіки та піклування не з`явився, направили суду клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.
З урахуванням умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.08.2022 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 і його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .
Із акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку від 28.07.2022 року, заяви ОСОБА_2 від 28.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовилась забрати свою дитину хлопчика , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 із КНП «Перинатальний центр м.Києва».
Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетник І.С. , ОСОБА_2 не заперечує та просить позбавити її батьківських прав щодо народженої нею 28.07.2022 року дитини в КНГ «Перинатальний центр м. Києва», дійсно відмовилась забрати дитину із закладу охорони здоров`я не заперечує та надає згоду на усиновлення народженої нею дитини. Претензій ніяких не має, у житті дитини участі приймати не збирається, у майбутньому до суду звертатися не буде.
Згідно висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Лисянської селищної ради , затвердженого рішенням виконавчого комітету Лисянської селищної ради № 32 від 27.02.2023 року доцільно ініціювати питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що передбачено ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства».
Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
При ухваленні рішення, суд враховує положення ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, де зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні надані докази, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд дійшов висновку, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав .
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,76,141,258,263-265,280-284 ЦПК України, ст.ст. 19,150,151,164,166,180-184,192 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 відносно сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь особи, яка буде опікуном дитини, аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з22.06.2023 року до повноліття дитини.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073, 60 грн. на користь держави.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. Д. Пічкур