Житомирський апеляційний суд
Справа №935/660/21 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 44 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 274/7227/18 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обгрунтування вимог якого вказала, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності, згідно договору дарування квартири від 14.02.2018 належить житлове приміщення - квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Над вказаною квартирою знаходиться квартира ОСОБА_3 під АДРЕСА_2 , яка належить відповідачу на підставі договору дарування № 5894 від 20.09.2011 р., посвідченим приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Владикою І.В. 11.02.2021 відбулося залиття квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою. Внаслідок залиття квартири постраждала кухня, а саме із стелі на кухні витікає вода (мокра стеля 2-х м.кв.), розм`як вапняний набіл та каплями скапує на кухонні меблі, яка в свою чергу частково розбухла, дерев`яні рейки покрились цвіллю. Конкретну причину підтоплення виявити не вдалося, так як мешканка квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 не надала доступу до помешкання.

Оскільки відповідач відмовилася від відшкодування завданої позивачу внаслідок залиття матеріальної шкоди позивач звернулась до судового експерта. З метою встановлення розміру матеріальної шкоди завданої залиттям квартири АДРЕСА_5 та встановлено розмір нанесених збитків на суму 20 648,68 грн., в тому числі ПДВ (20%) 3441,45 грн.

Вказала, що внаслідок залиття її житла, вона зазнала моральних страждань, які появилися у хвилюваннях та думках про те, як відновити своє пошкоджене майно, небезпечність перебування дітей в приміщенні кухні, тримали в постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї. До того ж позивач змушена була звертатись до депутатів, комунальної служби, судового експерта для підтвердження розміру шкоди, що спричинило багато незручностей та проблем. Просить стягнути з відповідача 20 648,68 матеріальної шкоди, 5000, 00 грн. моральної шкоди за завдані збитки та 2 000, 00 грн. витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 20 648 (двадцять тисяч шістсот сорок вісім) гривень 68 коп., вартість послуг за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. В задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоду - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд безпідставно взяв до уваги висновки експертного дослідження №1106/03-21 від 09.03.2021 щодо заподіяного збитку, оскільки висновки є неповними та не допустимим доказом в розумінні положень ЦПК України та не може вважатись висновком експерта. Наголошує, що зазначеним висновком не було встановлено причин завдання позивачу збитків. Також, аналізуючи вказаний висновок наголошує, що причиною описаних збитків може бути життєдіяльність самих мешканців, пошкодження внутрішньобудинкових мереж. Крім того вказує, що позивачем не подано доказів на підтвердження обставин причини залиття її квартири, натомість судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги поданий нею акт від 17.06.2021 яким встановлено, що слідів підтікання у її (відповідача) помешканні не виявлено, що унеможливлює покладення на неї обов`язку відшкодування збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача , інших належних доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої шкоди нею не надано. Наголошує, що Акт комісії від 17.06.2021, на який посилається скаржниця, складено через 4 місяці після залиття квартири, а на момент події остання відмовилася надати доступ до її житла для огляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5 на підставі договору дарування від 14.02.2018 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 114031250 (а.с. 13-14).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , яка є її законним представником (а.с. 6).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом № 339 Реєстру нерухомості (а.с. 8).

Із Акта комісії у складі заступника директора КП «Корстишівська комунальна служба» Потапенко М.В., майстра житлового фонду КП «Коростишівська комунальна служба» Волощук М.Г., слюсара-сантехніка КП «Коростишівська комунальна служба» Потапенка В.І. від 11.02.2021 вбачається, що 11.02.2021 мешканці квартири АДРЕСА_2 , що розташована на третьому поверсі 5-поверхового будинку (власниця квартири ОСОБА_3 ) топить квартиру мешканця АДРЕСА_3 , що розташована на другому поверсі. Комісією було проведено обстеження квартири АДРЕСА_3 та встановлено, що під час залиття квартири постраждала кухня, а саме із стелі на кухні витікає вода (мокра стеля до 2-х м.кв.), розм`як вапняний набіл та каплями скапує на кухонні меблі, яка в свою чергу частково розбухла, дерев`яні рейки покрились цвіллю. Причину підтоплення виявити не вдається так як мешканка квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 не надавала доступу до помешкання для виявлення причини підтоплення (а.с. 9).

Актом № 233 від 18.02.2021, складеного депутатом Коростишівської міської ради Єсипчук Н.М., в ході проведення обстеження встановлено, що в квартирі заявника на кухні, а саме на стелі наявні сліди витоку води. Візуально спостерігаються значні пошкодження: зняте пластикове покриття стелі, розмок вапняний набіл на стелі, кухонні меблі пошкоджені, та розбухли внаслідок залиття водою, наявна цвіль. Встановити причину підтоплення не вдалось, оскільки мешканці квартири, що розміщена зверху за № 83 (гр. ОСОБА_3 ) на контакт не йдуть і не допускають до обстеження майстрів (а.с. 10).

Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 09.03.2021 № 1106/03-2021 визначено вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_5 , що відображено в акті від 11.02.2021 та згідно результатів проведеного обстеження і наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження матеріалів, складає 20 648,68 грн (а.с. 15-40).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи те, що позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття приміщення квартири позивача, дійшов висновку, що завдана позивачу матеріальна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Стосовно вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що останні не підлягають до задоволення, оскільки в обгрунтування позову в цій частині зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнала позивач у зв`язку з пошкодженням її майна. Хвилювання та думки про те, як відновити своє пошкоджене майно, небезпечність перебування дітей в приміщенні кухні, тримали в постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї. До того ж позивач змушена була звертатись до депутатів, комунальної служби, судового експерта для підтвердження розміру шкоди, що спричинило багато незручностей та проблем, однак власником квартири є малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь якої і ставиться вимога про стягнення завданої шкоди, а в обгрунтування моральної шкоди зазначено, що остання завдана ОСОБА_1 , яка в даному випадку звернулась до суду як законний представник малолітньої дочки, обгрунтувань щодо завдання моральної шкоди останній позовна заява не містить.

Рішення суду в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не оскаржується сторонами, а тому не є предметом апеляційного дослідження.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права, тобто, з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_6 подав клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1.Чи можливо встановити причину залиття рідиною приміщення у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , яке відбулось 11 лютого 2021 року. Якщо можливо, то якою є ця причина.

2.Чи перебуває у причинно-наслідковому зв`язку факт залиття приміщення у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 : та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та дії або бездіяльність власників (користувачів) житлової, квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Експертом поставлені на вирішення експертизи питання об`єднано, оскільки поставлені питання потребують вивчення одних і тих самих об`єктів та нормативної бази.

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 17.07.2023 №518/07-2023 встановлено, що визначити причину залиття квартири АДРЕСА_3 , яка розташована поверхом нижче квартири АДРЕСА_4 , не видається можливим. За результатами проведеного дослідження неможливо встановити факт причинно-наслідкового зв`язку між залиттям приміщення квартири АДРЕСА_3 та діяльністю (бездіяльністю) власників (користувачів) вище розташованої квартири АДРЕСА_4 (а.с.187).

Отже, Висновком експерта не спростована презумпція вини заподіювача шкоди ОСОБА_3 .

Аргументи представника відповідача щодо відсутності залиття, можливих парових викидів на кухні від побутової діяльності самих мешканців квартири АДРЕСА_3 , що могло призвести до намокання стелі та цвілі, грунтуються на припущеннях та не спростовують висновку експерта.

Натомість факт залиття квартири квартири АДРЕСА_5 , , власником якої є ОСОБА_2 , підтверджується актом про залиття від 11.02.2021, який був складений комісією в складі: заступника директора КП «Корстишівська комунальна служба» Потапенко М.В., майстра житлового фонду КП «Коростишівська комунальна служба» Волощук М.Г., слюсара-сантехніка КП «Коростишівська комунальна служба» Потапенко В.І .

Причини підтоплення виявити не вдається, так як мешканка квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 не надала доступу до помешкання для виявлення причин підтоплення.

Водночас, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, спростування якої покладено на відповідача.

Розмір збитків, завданих позивачці внаслідок залиття її квартири, визначений у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 09.03.2021 № 1106/03-2021, відповідно до якого вартість ремонтно- будівельних робіт, які необхідно провести для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття в квартирі АДРЕСА_5 становить 20 648,68 грн.

Зазначений розмір збитків та свою вину у завданій позивачці шкоді відповідачкою не спростовано.

Таким чином, встановивши, що позивачка довела розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачки, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивачки, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що завдана з вини відповідачки матеріальна шкода в розмірі 20 648, 68 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Відповідачка не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_5 , хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Доводи апеляційної скарги представника відповідачки про те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, не взяв до уваги поданий нею акт від 17.06.2021 складений комісією у складі директором КП «Коростишівська комунальна служба» Прищепою В.Ф., майстер житлового фонду КП «Коростишівська комунальна служба» Волощук М.Г., слюсар-сантехнік КП «Коростишівська комунальна служба» Матвійчук О.Ф. не заслуговують на увагу, оскільки він складений через чотири місяці після залиття квартири та в останньому зазначено, що обстеження квартири відповідача проводились 26.02, 02.03, 18.03, однак факт залиття мав місце 11.02.2021, про що обгрунтовано зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні..

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги висновок будівельно- технічної експертизи, яка була оплачена позивачем, оскільки цей висновок експерта складений не на підставі ухвали суду і по своїй суті є висновком експертного дослідження, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Зі змісту Висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1106/03-2021 від 09.03.2021 вбачається, що останній складений судовим експертом Свістуновим І.С. який має вищу будівельно-технічну, геодезичну та землевпорядну освіту другого рівня за ступенем магістра, експертну кваліфікацію за спеціальностями: 10.6. «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7. «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10. «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», 10.14. «Оцінка земельних ділянок» (свідоцтво № 1623 від 22.03.2013, видане Міністерством юстиції, України, термін дії свідоцтва до 07.06.2022), стаж експертної роботи з 2009 року.

Зазначено, що Експерту відомий зміст ч.5 ст. 106 ЦПК України, висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків України.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає Висновок експерта належним та допустимим доказом в розумінні положень 79, 82 ЦПК України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді першої інстанції не скористалася своїм правом та не заявляла відповідне клопотання про призначення експертизи у справі з метою встановлення причин залиття та розміру завданого збитку.

З огляду на вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачкою не було спростовано належними та допустимими доказами свою вину у завданій позивачці шкоді та визначений у висновку № 1106/03-2021 від 09.03.2021 розмір завданої шкоди.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.10.2023.

Головуючий Судді