ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 702/412/23
Провадження № 22-ц/821/1459/23
Категорія: 304090200

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Жежер Ю.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області, повний текст рішення складено 27 липня 2023 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

11 травня 2023 року позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2020 спільним засіданням комітету з управління активами та пасивами і тарифним комітетом ПАТ «УКРГАЗБАНК» (надалі - банк/позивач / АБ «УКРГАЗБАНК»), затверджено правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками публічним акціонерним товариством акціонерним банком «УКРГАЗБАНК», які розміщено на офіційному сайті www.ukrgasbank.com (надалі - правила).

Правила визначають загальні та публічні умови відносин між банком та фізичними особами, які користуються продуктами банку для власних потреб.

Приєднання до цих правил здійснюється шляхом подання заяви - договору, форма якої розміщена на сайті Банку. Заява - договір визначає, які саме продукти замовлені клієнтом та їхні основні параметри / характеристики (зокрема, найменування продуктів, тарифний план, програма кредитування, перелік замовлених додаткових послуг партнерів Банку тощо), а також інші параметри, необхідні для конкретизації умов користування Продуктом.

Правила, підписана заява - договір, тарифний план, програма кредитування, документи, що вимагаються чинним законодавством України з питань кредитування фізичних осіб, усі зміни та додатки до них, які також розміщуються на сайті банку, а також інші заяви та розпорядження клієнта прийняті банком до виконання на умовах цих правил, разом вважаються укладеним договором банківського рахунку/банківського вкладу (далі - договір).

09 лютого 2021 року між банком та відповідачем шляхом подання заяви - договору №2021/І_С/034-000274 (договір карткового рахунку) укладено договір про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» № 2021/ОВР/034-000105 (надалі - договір).

Банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: пакет «Еко-кредитка», на якому встановлено орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн, можливу суму кредиту - 300 000,00 грн, пільговий період 30 днів, відсоткова ставка 42,00% річних, відсоткова ставка на пільговий період 0,00001% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00 %; комісію за видачу кредиту - 2,99 %, строк дії договору 12 місяців з можливістю пролонгації.

Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав: видав клієнту платіжну картку, відкрив рахунок/субрахунок, надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті, тощо.

Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує, систематично порушує умови договору.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору та залишенням поза увагою вимоги № 129/49767/2021 від 09.12.2021, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України банк має право вимагати від позичальника сплатити проценти за несанкціоноване користування кредитом з 15.01.2022 по 27.10.2022, що становить 935,26 грн.

Внаслідок порушення взятих на себе зобов`язань за договором, станом на 27.10.2022 заборгованість відповідача перед банком становить 21 170,55 грн. і складається із простроченої заборгованості по кредиту і процентах та заборгованості по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У зв`язку з чим, вказує банк, він змушений за захистом своїх порушених прав звертатися до суду із даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором у розмірі 21 170,55 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року позов - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором від 09 лютого 2021 року у розмірі 17 942,11 грн та судовий збір в сумі 2274,69 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що відповідач отримав кредитні кошти, проте взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував,що призвело до утворення заборгованості, а тому наявні підстави для задоволення вимог банку.

Дослідивши розрахунок заборгованості по процентах, (прострочена) сума нарахованих процентів з 26.04.2021 до 01.10.2022 складає 371,89 грн, сума сплачених процентів з 26.04.2021 до 01.10.2022 складає 2558,29 грн, тобто сума сплачених процентів значно перевищує суму нарахованих процентів, а тому не може бути стягнута з відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України , суд першої інстанції виходив із того, що вимоги банку в цій частині доведені не були.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 14 серпня 2023 року через засоби поштового зв`язку, ПАТ АБ «Укргазбанк», вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні простроченої заборгованості по процентах та платежах в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України необгрунтованим, просило суд апеляційної інстанції скасувати в цій частині заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги банку в повному обсязі.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що сторонами не узгоджено сплати відсотків за несанкціоноване користування кредитом у розмірі 42%. Вказує, що відповідно до п. 3.3.33 Правил сторони узгодили, що у разі настання події припинення банк зупиняє нарахування процентів, комісій пов`язаних з користуванням лімітом дозволеного овердрафту з дня настання події припинення. З дня настання події припинення вся фактична заборгованість клієнта вважається простроченою а клієнт зобов`язаний повернути її та сплатити платежі згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь період прострочення. Проценти, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України це проценти від суми простроченої заборгованості позичальника у розмірі процентів за користування несанкціонованим кредитом, який зазначено у тарифному плані.

Тобто, нарахування 3% річних та індексу інфляції не здійснювалось, оскільки в договорі встановлений інший розмір процентів на суму простроченої заборгованості, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Отже, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд першої інстанції не повністю з`ясував обставини справи і відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по платежам в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України порушив право позивача на стягнення з відповідача процентів, нарахованих на суми простроченої заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2021 ОСОБА_1 підписав заяву - договір № 2021/1_С/034-000274 (договір карткового рахунку), про що свідчить особистий підпис у відповідній графі заяви-договору.

Відповідно до заяви - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ АБ «Укргазбанк», за умовами якої клієнт просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, пакет: еко - кредитка.

Згідно з п.2.1. заяви - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 ця заява - договір разом з правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», тарифним планом, умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку) є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у правилах та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві - договорі.

Відповідно до п.п. 3.1. - 3.4. заяви - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 підписанням цього договору відповідач підтвердив: досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, що передбачені чинним законодавством України для договорів банківського рахунку фізичної особи, операції за якими, в тому числі, можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів та для кредитних договорів; отримано від банку інформацію, що зазначена в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до підписання цієї заяви - договору. Примірник договору отримано до початку надання банком йому послуг відповідно до умов договору; з діючими тарифами на момент підписання цього договору, які є невід`ємною частиною правил, ознайомлений та цілком згідний; ним отримано примірник тарифів на обслуговування платіжної картки, що діють на дату укладення цього договору шляхом завантаження з офіційного сайту https//www.ukrgasbank.com.

Крім того, в заяві - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 зазначено наступне: «Прошу вважати наведений у цій заяві - договорі зразок мого обов`язковим при здійсненні операцій за рахунком та іншими рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Надаю банку право самостійно (без надання мною окремих розрахункових документів) в порядку та строки, визначені правилами, списувати кошти на умовах договірного списання з будь - яких моїх субрахунків/рахунків».

Згідно з п. 4 паспорт споживчого кредиту заяви - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 (договір 2021/ОВР/034-000105) орієнтовна сума кредиту 10 000,00 грн; можлива сума кредиту 300 000,00 грн; щомісячний платіж по кредиту 0,00 % мінімум 0,00 грн; пільговий період 30 днів; процентна ставка 42,00% річних; процентна ставка за прострочену заборгованість 48,00%; комісія за видачу кредиту 2,99 %; строк кредитування 12 місяців. Загальні витрати за кредитом: реальна річна процентна ставка 49,73 % річних; проценти 2 652,89 грн; комісії, платежі за додаткові та супутні послуги 299,00 грн.

Відповідно до п.1.2.5, 1.2.6. правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - правила) договір вважається укладеним, якщо клієнт належним чином заповнив та підписав заяву - договір, а банк прийняв таку заяву - договір без зауважень та відкрив рахунок. Датою укладення договору відповідно до цих правил є дата відкриття рахунку.

Заява - договір № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 підписана відповідачем ОСОБА_1 та представником Банку (а. с. 17 - 18).

Отже, сторони в належній формі погодили умови договору щодо предмету, порядку відкриття рахунку та встановлення кредитного ліміту та уклали договір на умовах, передбачених у заяві - договорі № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021, яка підписана з однієї сторони ОСОБА_1 , з іншої сторони - представником ПАТ АБ "Укргазбанк".

Відповідач ОСОБА_1 отримав платіжну картку, що підтверджується розпискою про отримання платіжної карки, в якій міститься особистий підпис відповідача (а.с. 20).

До матеріалів справи представником позивача долучено виписку/особовий рахунок за період з 09.02.2021 до 27.10.2022, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитними коштами банку (безготівкова оплата товарів/послуг, видача готівкових коштів, інші витрати) (а.с. 27 - 29).

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року оскаржується в частині відмови у стягненні на користь банку відсотків в сумі 3228,44 грн, а тому в іншій частині дане рішення судом апеляційної інстанції на законність та обґрунтованість не перевіряється.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає.

У відповідності до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України) .

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

Банк, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказував, що відповідачем порушувались умови Договору щодо щомісячного погашення заборгованості та станом на 27.10.2022 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість в загальному розмірі 21170,55 грн.

09.12.2021 року АБ «Укргазбанк» направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту, в якій зазначив, що станом на 08.12.2012 року ОСОБА_1 має несплачену в строк, передбачений Кредитним договором, заборгованість перед Банком у розмірі 3837,46 грн. Також зазначено, що у тридцяти денний строк з моменту отримання даної вимоги ОСОБА_1 має достроково повернути всю суму кредиту та сплатити проценти і комісії за користування кредитом у загальному розмірі 19506,23 грн .

Крім того, банком повідомлено про наслідки невиконання умов договору (а.с. 30).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 09.02.2021 відповідачем ОСОБА_1 було підписано заяву-договір 2021/1_С/034-000274 та йому було надано кредит у формі Дозволеного овердрафту за програмою «ЕКО-кредитка», кредитний договір №2021/ОВР/034-000105. Вказаний договір підписаний ним особисто та заповнено опитувальник клієнта-фізичної особи, що підтверджується проставлянням ним особистого підпису та підписано Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб ( а.с. 17-19, 21 ).

При підписанні договору, для ідентифікації фізичної особи, відповідачем надано паспорт громадянина України, картку фізичної особи платника податків із даними ідентифікаційного номеру, довідку про реєстрацію місця проживання особи, де вказано його місце реєстрації (а.с.17).

При укладенні договору №2021/ОВР/034-000105 від 09.02.2021 року, між сторонами узгоджено загальні тарифи, якими обумовлено найменування операцій/послуг (а.с. 17).

Отримання відповідачем кредитної картки НОМЕР_2 підтверджується розпискою про отримання платіжної картки (а.с. 20).

Факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами, здійснення операцій з часткового погашення ліміту овердрафту та погашення процентів за користування овердрафтом, перенесення боргу за овердрафтом на рахунок прострочених платежів, нарахування процентів за користування овердрафтом та зняття коштів, оплата товарів /послуг підтверджується випискою/особовим рахунком ОСОБА_1 за період з 09.02.2021 по 27.10.2022 (а.с.27-29).

Банк, крім заборгованості за кредитом, просив стягнути з відповідача заборгованість по прострочених процентах та заборгованість по платежам за ч.2 ст.625 ЦК України, у зв`язку з виникненням простроченої заборгованості за кредитом в цілому.

Дослідивши надані позивачем матеріали, суд першої інстанції прийшов до висновку, що підписавши Заяву - договір № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021, сторони в належній формі погодили умови договору щодо предмету, порядку відкриття рахунку та встановлення кредитного ліміту та уклали договір на умовах, передбачених у заяві - договорі № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021, яка підписана з однієї сторони ОСОБА_1 , з іншої сторони - представником ПАТ АБ "Укргазбанк".

Згідно з умовами заяви - договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 строк дії договору становить 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил.

Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять, а тому строк дії договору становить з 09.02.2021 до 09.02.2022.

Відповідач порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість щодо сплати кредиту та відсотків за користування.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №2021/ОВР/034-000105 від 09.02.2021 року станом на 27.10.2022 року утворилася заборгованість відповідача в розмірі, яка становить 21170,55 грн, яка складається : 17 942,11 грн - заборгованість по кредиту, 0,00 грн - заборгованість по процентах, 2 293,18 грн - заборгованість про процентах (прострочена); 935,26 заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с.25-26) , заборгованість у загальному розмірі 21170,55 грн зазначена і у позовній заяві.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості по процентах (прострочена) сума нарахованих процентів з 26.04.2021 до 01.10.2022 складає 371,89 грн, сума сплачених процентів з 26.04.2021 до 01.10.2022 складає 2558,29 грн, тобто сума сплачених процентів значно перевищує суму нарахованих процентів, а тому колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість по процентах (прострочена) до задоволення не підлягає.

При дослідженні розрахунку заборгованості, передбаченою ч. 2 ст. 625 ЦК України, вбачається, що нарахування відсотків здійснювалось на різні суми простроченої заборгованості, а саме: на період нарахування з 15.01.2022 по 30.01.2022 сума заборгованості зазначена 20146,25, на період нарахування з 31.01.2022 по 31.01.2022 сума простроченої заборгованості зазначена 20435,29 грн, при тому що сума заборгованості по кредиту станом на 27.10.2022 становить 17942,11 грн.

Крім того, відповідно до заяви договору № 2021/1_С/034-000274 від 09.02.2021 не узгоджено між сторонами сплати відсотків за несанкціоноване користування кредитом (ч. 2 ст. 625 ЦК України) у розмірі 42%, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В зв`язку з вищевикладеним, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 відсотків згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України є не обґрунтованими, а тому не підлягають до стягнення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ПАТ АТ «Укргазбанк» на заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко