ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1159/23 Справа № 202/1082/21 Суддя у 1-й інстанції - Бєсєда Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д. Космачевської Т.В.

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича, Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_3 про визнання публічних торгів недійсним (суддя першої інстанції Бєсєда Г.В.)

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2021 роуц представник ОСОБА_1 - адвокат Дрозд Роман Юрійович звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_3 про визнання публічних торгів недійсними, в якому просив визнати результати торгів з продажу майна квартири під АДРЕСА_1 недійсними, а саме визнати недійсним протокол № 524597 проведення електронних торгів від 04.02.2021 року.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича, Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_3 про визнання публічних торгів недійсним відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась позивачка, та через свого представника подала апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено внаслідок порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги представник позивачки зазначив, що торги, фактично, проводились за виконавчим документом, що не підлягає викоаннню та за невірною ціною, оскільки, постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2021 визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні № 61432338, заінтересовані особи Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Також зазначає, що цією постановою апеляційного суду встановлено факт порушення прав позивача тта визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні № 61432338.

Звіт № 1805.1/20 про оцінку вартості майна - житлова двохкімнатна квартира під АДРЕСА_1 , загальною площею 45,1 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м. від 18.05.2020 року складено із порушенням норм чинного законодавства, що призвело до заниження стартової ціни лоту.

Вказує на те, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2021 року, що набрала законної сили встановлено обставини того, що виконавчий лист в рамках ВП №61432338 не підлягав виконанню як через зміну рішення суду 18 листопада 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду так і через видачу 28.07.2020 року судом другого екземпляру такого виконавчого документу.

Торги відбулись в рамках виконавчого провадження, що було відкрито на підставі виконавчого листа, який судом не видавався,. Отже, саме на момент реалізації майна така реалізація (Акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.02.2021р. зазначено, що торги відбулись на виконання виконавчого листа №199/7135/16-ц, виданого 13.06.2019 року) проходила на виконання не існуючого виконавчого документу.

Наголошує на тому, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» розповсюджується і на позивачку ОСОБА_1 до якої перейшли права майнового поручителя іпотекодавця.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , просив рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яуим позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від представника ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим, а тому не підлягає скасуванню з підстав, які викладені в апеляційній скарзі, оскільки судом першої інстанції, всебічно, повно перевірено всі обставини справи, вирішено спір у відповідності з нормами матеріального права, при дотриманні норм процесуального права та з урахуванням практики Верховного Суду по даній категорії справ.

ОСОБА_6 , просив рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року залишити без змін.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду від 18.11.2020 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги про визнання ОСОБА_1 іпотекодавцем з усіма правами і обов`язками за договором іпотеки від 22 листопада 2007 року № 5872080 скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про визнання її іпотекодавцем. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредитного договору від 22 листопада 2017 року № 5854013, у рахунок якої здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , з 85 406,75 дол. США до 76 782,99 дол. США. Поновлено виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року у незміненій після касаційного перегляду частині.

Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» за посиланням https://setam.net.ua/auction/430756 в межах виконавчого провадження №61432338 у центральній базі даних системи електронних торгів 01.07.2020 було розміщено лот №430173 з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: іпотека, двокімнатна квартира, загальною площею 45, 1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Електронні торги з продажу лота №430173 було призначено 31.07.2020 та 31.07.2020, торги за лотом №430173 визнані такими, які не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, що підтверджується копією протоколу проведення електронних торгів №494116 від 31.07.2020.

У зв`язку з тим, що іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим ст. 49 Закону України «Про іпотеку», зменшено початкову вартість лот №430173 та 05 січня 2021 о 17:29 год. сформовано лот № 461868, а тому доводи позивача щодо незаконної уцінки майна не заслуговують на увагу.

Електронні торги продажу лота № 414846 було призначено на 04.02.2021.

За наслідками проведених торгів, які проходили 04.02.2021 за лотом № 414846 - торги відбулися. Переможцем торгів було визнано ОСОБА_3 з найвищою ціновою пропозицією, що підтверджується протоколом № 524597 проведення електронних торгів від 04.02.2021.

Відмовляючі в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ДП «СЕТАМ» належним чином здійснило необхідні дії у встановлені Порядком строки, позивач не довів обставин, які б вказували на наявність порушень Порядку, а також те, що ці порушення вплинули на результат електронних торгів, що в свою чергу могло б будь-яким чином обмежити її права та законні інтереси

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі -продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Сукупність цих обставин ОСОБА_1 під час розгляду справи не довела, зокрема, не надала належних і допустимих доказів того, що зазначені нею у позовній заяві порушення вплинули на результат електронних торгів.

Відповідно до частини третьої, п`ятої статті 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а в разі проведення електронних торгів - також на вебсайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів, та іншу необхідну інформацію.

Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення прилюдних торгів у засобах масової інформації організатор прилюдних торгів письмово сповіщає державного виконавця, приватного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна.

Обов`язок організатора прилюдних торгів друкувати в місцевих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки повідомлення про проведення таких торгів з реалізації предмета іпотеки та письмове сповіщення, в тому числі, іпотекодавця, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна закріплено також у пункті 2 розділу VII Порядку.

У постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 Верховний Суд України зазначив, що дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, - це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні торгів, повинно бути встановлене порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Таку саму правову позицію виклав Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 462/2232/16 (провадження № 61-21671св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання електронних торгів недійсними, оскільки порушення, допущені виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим ЗакономУкраїни «Про виконавче провадження».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89, 367, 368 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував.

Постановою Верховного Суду від 18.11.2020 рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги про визнання ОСОБА_1 іпотекодавцем з усіма правами і обов`язками за договором іпотеки від 22 листопада 2007 року № 5872080 скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про визнання її іпотекодавцем. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2019 року в частині вирішення позовної вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, зменшено розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредитного договору від 22 листопада 2017 року № 5854013, у рахунок якої здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , з 85 406,75 дол. США до 76 782,99 дол. США. Поновлено виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року у незміненій після касаційного перегляду частині.

Згідно відомостей, що містяться на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ» за посиланням https://setam.net.ua/auction/430756 в межах виконавчого провадження №61432338 у центральній базі даних системи електронних торгів 01.07.2020 було розміщено лот №430173 з продажу арештованого нерухомого майна, а саме: іпотека, двокімнатна квартира, загальною площею 45, 1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Електронні торги з продажу лота №430173 було призначено 31.07.2020 та 31.07.2020, торги за лотом №430173 визнані такими, які не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, що підтверджується копією протоколу проведення електронних торгів №494116 від 31.07.2020.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.08.2021 визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні №61432338, заінтересовані особи Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець виконавець 02 березня 2020 року відкрив виконавче провадження на підставі вищезазначених рішень, виконавчого напису нотаріуса та протягом жовтня 2018 року - січня 2019 року здійснив усі виконавчі дії, в тому числі призначив та провів електронні торги, які остаточно відбулись 04.02.2021 року.

Тобто, неправмірними дії приватного виконавця визнано вже після проведення торгів, 31.08.2021 року

При цьому, колегія суддів зазначає, що на момент вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, виконавчий документ, на підставі якого приватний виконавець відкрив виконавче провадження про звернення стягнення на належну позивачу квартиру, наклав арешт на зазначену квартиру, здійснив її оцінку та передав на реалізацію на прилюдних торгах, був чинним, такої підстави недійсності не існувало в момент проведення публічних торгів,

Крім того, відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятої, шостою статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України), а тому не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та є однаковими з доводами які були викладені у позовній заяві.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська/

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2023 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи