Єдиний унікальний номер 317/3431/23
Провадження № 2/317/821/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про відібрання малолітньої дитини, визнання незаконним та скасування рішення органу опіки та піклування,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини, визнання незаконним та скасування рішення органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 28.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.08.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв`язання спору в строк до 27.09.2023.

02.10.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивачка просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1) встановити такий графік її побачень із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та щочетверга з 15:00 до 18:00, без присутності ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території міста Запоріжжя або с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області; щосуботи з 10:00 до 10:00 неділі за місцем проживання матері за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчуванн: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території міста Запоріжжя;

2) зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не вчиняти будь-яких дій, спрямованих на вчинення перешкод заявниці у побаченнях, спілкуванні та проведені часу разом із сином ОСОБА_5 ;

3) заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод заявниці у побаченнях, спілкуванні та проведені часу разом із сином ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви зазначає, що її син ОСОБА_5 на даний час проживає із відповідачкою ОСОБА_2 .. Позивачка звернулася до суду із позовом 23.06.2023, справа перебуває у провадженні суду більше трьох місяців, протягом яких позивачка не має можливості бачитися та спілкуватися із своєю дитиною. Обставини, які обмежують її право на особисте спілкування із сином, відсутні. Зустрічі позивачки із сином будуть сприяти відновленню та налагодженню їх емоційних стосунків, та відповідатиме найкращим інтересам дитини.

Враховуючи наведене та з метою запобігання конфліктних ситуацій із відповідачкою, вважає доцільним вжити заходів забезпечення позову шляхом встановлення часу її побачень із сином та покладення на відповідаку обов`язку не чиити перешкод зустрічям матері і дитини. Також з метою запобігання психологічного тиску з боку відповідачки на дитину та враховуючи вік дитини, вважає, що її зустрічі із сином можуть проходити за відсутності відповідачки.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Суддя Ткаченко М.О. у період часу з 28.09.2023 до 06.10.2023 перебувала у нарадчій кімнаті по кримінальній справі № 317/2482/21, провадження № 1-кп/317/70/2023, з огляду на що заяву про забезпечення позову судді було передано лише 06.10.2023.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 153 ЦПК України заяву про забезпечення позову розглянуто судом не пізніше двох днів з дня її надходження судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 3 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, цивільний процесуальний кодекс не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігти ситуації, в якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Вживаючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у разі, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, ратифікованої Законом України від 20 вересня 2006 року №166-V, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. Якщо підтримання неконтрольованого контакту з одним з батьків не відповідає найвищим інтересам дитини, то розглядається можливість контрольованого особистого контакту чи іншої форми контакту з одним з таких батьків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі за заявою «MAMCHUR v. UKRAINE», № 10383/09, § 100).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «HANT v. UKRAINЕ», №31111/04, § 54).

Також ЄСПЛ наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу. У таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьками повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей з одним із батьків.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі №752/1253/22 (провадження №61-7628св22), від 25 листопада 2020 року №760/15413/19 (провадження №61-9164св20), від 17 травня 2021 року в справі №761/25101/20 (провадження №61-1092св21), від 15 вересня 2021 року в справі №752/6099/20 (провадження №61-13598св20).

З матеріалів заяви, вбачається, що вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є відібрання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно із рішенням виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 09.09.2022 №204 тимчасово влаштований в сім`ю ОСОБА_6 у зв`язку із тим, що батько призваний на військову службу до ЗСУ.

Таким чином, на даний час дитина проживає в сім`ї ОСОБА_2 , матір ОСОБА_1 позбавлена можливості спілкуватись з ним.

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право матері на спілкування з малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування матері з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини - з матеріалів справи не вбачається.

Враховуючи предмет позову, обраний позивачкою вид його забезпечення в частині зобов`язання відповідачки надати їй можливість безперешкодного спілкування та побачення з дитиною протягом певного проміжку часу, не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітнього сина з його матір`ю.

При цьому, судом враховується, що тривалий розгляд даної справи без можливості спілкування дитини з матір`ю може призвести до втрати емоційного зв`язку між матір`ю та сином, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання можливого судового рішення у разі задоволення її позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявниці щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права матері на особисте спілкування з дитиною, ставлення останньої до виконання своїх обов`язків, відсутність випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір, під час вирішення якого підлягають доведенню твердження позивача про неправомірне влаштування дитини в сім`ю відповідачки, що не може бути вирішено під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод матері ОСОБА_1 у побаченнях, спілкуванні та проведенні часу разом із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановлення графіку перебування дитини з матір`ю, щовівторка та щочетверга з 15:00 до 18:00, без присутності ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території міста Запоріжжя або с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області, на період розгляду цієї справи.

Суд вважає, що зустрічі матері з дитиною два рази на тиждень у повній мірі будуть сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту між ними, відповідатимуть інтересам як матері так і дитини, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про відібрання дитини.

У частині вимог заяви позивачки щодо заборони іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод у побаченнях, спілкуванні та проведені часу матері разом із сином, суд вважає необхідним відмовити, оскільки останні стосуються невизначеного кола осіб та підлягають вирішенню судом під час розгляду відповідного спору.

Керуючись ст. 149-150, 259-260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування, треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , про відібрання малолітньої дитини, визнання незаконним та скасування рішення органу опіки та піклування задовольнити частково.

Встановити графік побачень ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та щочетверга з 15:00 до 18:00, без присутності ОСОБА_2 , з можливістю відвідувати, за бажанням дитини, дитячі культурно-розважальні комплекси, а також місця відпочинку: парки, сквери, пляжі, спортивно-ігрові майданчики, місця громадського харчування: їдальні, кафе, ресторани, що знаходяться на території міста Запоріжжя або с. Володимирівське Запорізького району Запорізької області.

Встановити чинність даного забезпечення позову до набрання законної сили рішення суду у справі №317/3431/23.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повне ім`я (найменування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Аворник Лариса Вікторівна, адреса робочого місця адвоката: бул. Вінтера, буд. 12, м. Запоріжжя, 69096.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: виконавчий комітет Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування, адреса місця розташування: вул. Розенталь, буд. 7, м. Запоріжжя, 69089, .

Третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району як орган опіки та піклування, адреса місця розташування: вул. Л. Чайкіної, 56, м. Запоріжжя, 69067, .

Третя особа: ОСОБА_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя М.О. Ткаченко