Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/582/23

Провадження № 2/126/345/2023

"03" жовтня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Бершадської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею та залишити його на її вихованні.

В обгрунтування поданого позову ОСОБА_1 , зазначає, що 08.10.2019 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Бершадським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис №70 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час перебування в шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спочатку сімейне життя складалося добре, проте протягом 2022 року шлюбні відносини між сторонами поступово погіршилися, що призвело до того, що у 2023 році шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться.

В березні 2023 року відповідач подав до Бершадського районного суду Вінницької області позовну заяву про розірвання шлюбу між ними.

Після припинення спільного проживання син сторін, проживає з позивачкою, якого вона виховує у дусі поваги до обох батьків, будь-яким чином не перешкоджає відповідачу брати участь у його житті та вихованні.

Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, позивач вважає, що їх спільний з відповідачем син повинен проживати разом з нею.

У будинку, де позивач проживає з сином на даний час, для сина створені усі необхідні умови для комфортного життя та розвитку. Дитина має окрему кімнату та забезпечена всім необхідним: одягом, продуктами харчування, дитячими іграшками. Будинок обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою.

Позивач не може досягнути згоди з відповідачем щодо визначення місця проживання сина, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 20.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 01.06.2023 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1 та її представник, адвокат Ткач І.І., в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , також в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Начальник служби у справах дітей Бершадської міської ради, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. у прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК (1618-15) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

08 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у в Бершадському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Зі змісту позову вбачається, що подружнє життя у сторін не склалося та в березні 2023 року відповідач подав до Бершадського районного суду Вінницької області позов про розірвання шлюбу.

Після припинення спільного проживання малолітній син сторін проживає з позивачкою.

Усвідомлюючи відповідальність за виховання та піклування малолітнього сина, створення для нього належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку позивачка вважає, що її малолітній син повинен проживати з нею, як матір`ю.

Згідно акту обстеження умов проживання малолітній ОСОБА_3 дійсно проживає з матір`ю, у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , Умови проживання задовільняють потреби дитини у вихованні та розвитку.

За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2).

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про доцільність визначення місця проживання дитини

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_1 , рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З урахуванням викладеного вище, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітнього ОСОБА_3 , найкращим інтересам дитини буде відповідати місце її проживання разом з матір`ю, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160-161 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог служби у справах дітей Бершадської міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 та залишити малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на вихованні матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області, вул. Героїв України, 23;

Повний текст рішення складено 03.10.2023.

Суддя Р. В. Хмель