ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Чернівці Справа № 727/8775/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Гавалешка П.С., дата складання повного тексту рішення невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ТОВ «Кредіт Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 05.04.2007 року у розмірі 319 842,46 грн та судових витрат.

В обґрунтування вимог вказувало, що 05.04.2007 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0, згідно якого ОСОБА_1 отримав 90 000 дол. США.

У забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань.

Зазначало, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.10.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 05.04.2007 року в сумі 668 115,96 грн.

28.01.2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кредіт Партнерс» було укладено договір №14689540/1 про відступлення прав вимоги, згідно якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитивним договором №№0 від 05.04.2007 року перейшло до позивача.

Провадження №22-ц/822/695/23

У зв`язку із невиконанням зазначеного рішення суду ТОВ «Кредіт Партнерс» нарахувало 3% річних та інфляційні втрати за період з 30.09.2019 року по 30.09.2022 року, які просило стягнути.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредіт Партнерс» заборгованість за договором №0 від 05.04.2007 року, станом на 23.02.2022 року в сумі 179 067,40 грн.

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із наведеним рішенням суду першої інстанції сторона відповідачів оскаржила його в апеляційному порядку.

Вказує, що позивач не надав належних доказів набуття права вимоги до відповідачів, а судом першої інстанції з цього приводу здійснено помилковий висновок.

Судом не взято до уваги, що кредитором 08.10.2019 року було реалізовано іпотечне майно за спірним кредитним договором на підставі договору купівлі продажу, у зв`язку з чим сума заборгованості зменшилася, проте заборгованість позивачами визначена з урахуванням всієї стягнутої на підставі рішення суду суми боргу.

Крім того, суд першої інстанції не навів мотивів розподілу судових витрат.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах їх обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступних висновків.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що 28.01.2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» було укладено договір відступлення прав вимоги №14689540/1 за кредитним договором №0 від 03.04.2007 року, укладеного з ОСОБА_1 , згідно якого усі права вимоги за даним кредитним договором перейшли до ТОВ «Кредіт Партнерс». У добровільному порядку заборгованість за договором погашена не була.

Вказав, що рішення суду є обов`язковим, зокрема для відповідачів, і з огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 05.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту №0, згідно якого останній отримав 90 000 дол. США (а.с.6-9).

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 05.04.2007 року було укладено договір поруки №106659, згідно якого остання взяла на себе обов`язок відповідати перед кредитором за невиконання умов кредитного договору ОСОБА_1 (а.с.10).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.12.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 03.04.2007 року у сумі 668 115,96 грн (а.с.11).

У відповідності до договору №14689540/1 про відступлення прав вимог за кредитним договором від 28.01.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кредіт Партнерс» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Кредіт Партнерс» набуло право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених в Додатку №1 до вказаного договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (а.с.68-69).

Згідно копії додатку №1 до договору №14689540/1 від 28.01.2022 року (акту прийняття-передачі прав вимоги) вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Кредіт Партнерс» отримало право вимоги за кредитним договором №0 від 05.04.2007 року, позичальник ОСОБА_1 (а.с.70).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.12.2022 року у справі №2-4244/2010 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.04.2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Кредіт Партнерс» про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Кредіт Партнерс» відмовлено (а.с.48-52).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12.07.2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2023 року задоволено частково. Апеляційну скаргу ТОВ «Кредіт Партнерс» на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2023 року залишено без задоволення.

Змінено мотивувальну частину ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 березня 2023 року, викладено її в редакції цієї постанови. Додаткову ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2023 року залишено без змін.

Зазначеною постановою встановлено наступне.

«…Заявник посилається на те, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 переходило за договорами про відступлення такого права від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», від ПАТ «Дельта Банк» до ТзОВ «Вердикт Капітал», від ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кредіт Партнерс».

Однак ТзОВ «Кредіт Партнерс» не надало докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Зокрема, відсутній доказ, які підтверджує відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від ПАТ «Дельта Банк» до ТзОВ «Вердикт Капітал» (Додаток №1 до договору №2301/К про відступлення прав вимоги від 10 серпня 2020 року).

Також в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» ТзОВ «Кредіт Партнерс» до боржника ОСОБА_2 …».

За приписами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

ВС зауважив, що преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанова КГС ВС від 10.12.2019 року у справі №910/6356/19).

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин (постанова КАС ВС від 15.10.2019 року по справі №813/8801/14).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Як вже зазначалося, ТОВ «Кредіт Партнерс» судовим рішенням встановлено відсутність доказів, що підтверджують відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отже позивачем не набуто такого права.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених обставин.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

В силу ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові.

З платіжної інструкції №0.0..1 від 19 травня 2023 року вбачається, що представником апелянта за подання до суду апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 7 196,46 грн (а.с.126).

Отже, з позивача на користь відповідачів слід стягнути в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальності «Кредіт Партнерс» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 3598 (три тисячі п`ятсот дев`яносто вісім) грн 23 коп в рахунок відшкодування судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Височанська Н.К.

Половінкіна Н.Ю.