Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/272/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - Юрченка С.О.,

секретаря - Репях А.Г.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника відповідача - (не з`явився),

третьої особи - ОСОБА_2 (не з`явилась),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2023 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява.

Позивач мотивував позовні вимоги тим, що на початку липня 2023 року, зареєструвавшись у застосунку «Дія», позивачем було виявлено, що 25 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67654639 з якої позивач дізнався, що у останньої на виконанні перебуває виконавчий напис № 13455, вчинений 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо звернення стягнення з нього на користь TOB «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 23278,00 грн. З цієї постанови слідує, що зазначена вище заборгованість виникла за

кредитним договором № 557032414 від 09 лютого 2020 року, укладеним між позивачем та

TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником якого було

ТОВ «Таліон Плюс» з подальшим переуступлення права вимоги з цим

кредитним договором відповідачеві. Позивач вважає, що зазначений вище виконавчий напис є протиправним та не підлягає виконанню у зв`язку з численними порушеннями нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, виходячи з наступного. Позивачем дійсно декілька років тому укладався кредитний договір з кредитною установою, відповідно до якого він брав у позику незначну суму коштів. Разом з тим, позивачем було повністю виконано умови даного кредитного договору у встановлені цим договором терміни. Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами статті 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Насамперед, позивач зазначив те, що нотаріус не міг встановити, на яку дату здійснювались платежі та на яку суму виникла заборгованість, а тому не міг й пересвідчитись в тому, що з дня виникнення права вимоги, яка обчислюється з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу, минуло не більше трьох років. Крім того, в порушення п.2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, будь-якої вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, я не отримував, чим був позбавлений права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Нотаріус не повідомляв позивача про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, що створює ситуацію коли боржник не міг ніяким чином заперечувати проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис оскільки ним не була перевірена безспірність вимог кредитора. Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні. А саме в п. 10 вказаного узагальнення вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Всупереч зазначеному вище, приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис не перевіривши існування у стягувача на момент звернення права, за захистом якого він звернувся до нотаріуса. Крім того, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахувала, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували і у нотаріуса були відсутні повноваження для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Таким чином, спірний виконавчий напис є протиправним та підлягає скасуванню. Крім того, позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцяти денний строк, що є обов`язковою вимогою відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів". У з зв`язку із зазначеним вище, позивач просив визнати виконавчий напис № 13455 від 17 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо звернення стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 23278,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував, просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження відповідач отримав 03 серпня 2023 року (а.с.23а), заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзив та заперечення проти позову не подавав.

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, шляхом надсилання судової повістки на електронну адресу, вказану у позовній заяві. Позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття спрощеного позовного провадження не отримала, рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, який було надіслано 29 липня 2023 року на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою"(а.с.22). Рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення, який було надіслано 04 серпня 2023 року на адресу, вказану у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, стосовно ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було відкрито виконавче провадження (ВП № 67654639 від 25 листопада 2021 року). Постанова складена на підставі виконавчого напису № 13455 від 17 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 23278,00 грн, відповідно до кредитного договору № 557032414 від 09 лютого 2020 року укладеного з TOB «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником якого є ТОВ «Таліон Плюс», право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (а.с. 9). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 3.2 глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік). Відповідно до п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса як безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем, повинні існувати на момент звернення. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду у справі № 310/9293/15ц від 23.01.2018). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Враховуючи викладене, та аналізуючи наведені вище норми законодавства та правові позиції Верховного Суду, суд вважає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. На підставі викладеного, повно та всебічно здійснивши аналіз наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та задоволення позову ОСОБА_1 .

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати виконавчий напис № 13455 від 17 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в сумі 23278,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (, місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул. Хоткевича Гната, 12, оф. 177) судовий збір на користь держави у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя