У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , де боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про заміну стягувача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , який діє як законний представник в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну стягувача, де стягувач ОСОБА_5 , боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

31.07.2023 через канцелярію суду надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження з додатковою вимогою про поновлення ОСОБА_1 стоку на пред`явлення дублікату виконавчого листа.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/12916/14-ц від 14.03.2016 року було задоволено позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором і неустойки за порушення договірних зобов`язань.

На виконання вказаного рішення суду було видано два виконавчі листи №308/12916/14-ц від 06.07.2016 відносно боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зазначає, що стягував ОСОБА_6 померла та ухвалою суду від 27.11.2019 замінено стягувача правонаступником ОСОБА_5 .

Вказує, що ухвалою суду від 28 вересня 2022 року було задоволено заяву ОСОБА_5 про видачу дублікату виконавчого листа №308/12916/14-ц від 06.07.2016року (боржник ОСОБА_4 ), який було втрачено судом. Інший виконавчий лист (боржник ОСОБА_3 ) знаходиться у стягувана, оскільки від був повернутий останньому без виконання, що стверджується постановою про повернення виконавчого листа стягувачу від 24.08.2022року.

Зауважує, що стягувач за вищевказаним виконавчим документом ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а єдиним спадкоємцем його майна та майнових вимог згідно заповіту від 26.06.2020 року та довідки приватного нотаріуса Федоренко Е.Й. №47 01-16 від 29.06.2023 року, якою підтверджується відсутність інших спадкоємців, являється малолітня дитина ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що оскільки заповітом від 26.06.2020 року покійний ОСОБА_5 призначив свою внучку ОСОБА_1 єдиним своїм спадкоємцем, а поданням заяви про прийняття спадщини від 28.10.2022 року внучка прийняла всю спадщину, то слід визнати, що до неї перейшли також всі вимоги, які випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/12916/14-ц від 14.03.2016 року.

Враховуючи вищенаведене, просить замінити стячгувача за виконавчими листами №308/12916/14-ц від 06.07.2016 (боржник ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_4 ) ОСОБА_5 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; поновити ОСОБА_1 строк на пред`явлення дублікату виконавчих листів до виконання.

В судове засідання заявник та боржники не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заперечень не подавали. Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути питання заміни сторони виконавчого провадження без участі сторін за наявними матеріалами справи.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, 14.03.2016 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по справі №308/12916/14-ц, яким позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором і неустойки за порушення договірних зобов`язань задоволено, та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ОСОБА_6 43 000,00 грн. за договором про добровільне відшкодування боргу від 22.08.2013 року, 28 627,40 грн. відсотків за користування коштами за період з 23.08.2013 року по 01.10.2014 року, 5 000,00 грн. штрафу та 8 600,00 грн. моральної шкоди, а також стягнуто судові витрати.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи.

Судом встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2021 постановлено: замінити стягувача ОСОБА_6 , боржник ОСОБА_3 , у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/12916/14-ц від 14.03.2016, її правонаступником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .; замінити стягувача ОСОБА_6 , боржник ОСОБА_4 , у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №308/12916/14-ц від 14.03.2016, її правонаступником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії заповіту від 26.06.2020 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю. в реєстрі за №896, та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 60724993 від 26.06.2020), ОСОБА_5 заповів все належне йому майно та майнові права внучці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 70461980 від 28.10.2022) приватним нотаріусом Федоренко Е.Ю. зареєстровано спадкову справу за померлим ОСОБА_5 .

Судом також встановлено, що 28.10.2022 року ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_1 , звернувся до приватного нотаріуса Федоренка Е.Ю. з заявою про прийняття спадщини за заповітом за померлим ОСОБА_5 .

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Федоренка Е.Ю. від 29.06.2023 року Вих. №47/01-16 спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5 є його внука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за спадкодавцем ОСОБА_5 не звертались.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою зокрема, внаслідок правонаступництва; а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд у Постанові від 27.01.2021 справа № 569/1799/19 тлумачить процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

Можливість процесуального правонаступництва визначається можливістю правонаступництва в матеріальному праві. При цьому в матеріальному праві виділяють універсальне та сингулярне правонаступництво. Універсальне правонаступництво має місце в тих випадках, коли перехід прав та обов`язків однієї юридичної особи до іншої відбувається в результаті реорганізації, а поміж фізичними особами - в порядку спадкування. Сингулярне правонаступництво має місце, коли сторона перепоступається правом вимоги, чи здійснює переведення боргу, або приймає борг іншої особи на себе. Розподіл матеріального правонаступництва на універсальне та сингулярне пов`язаний з об`єктом прав та обов`язків, що переходять до правонаступника. І хоча матеріальне правонаступництво може бути універсальним чи сингулярним, процесуальне правонаступництво, хоча і є необхідним наслідком правонаступництва в матеріальному праві, завжди універсальне: в рамках процесу правонаступник в усіх випадках цілком замінює правопопередника і користується комплексом процесуальних прав та обов`язків сторони чи третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Одночасно, оцінюючи доводи заявника щодо переходу до нього всіх вимог що випливають з рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2016 внаслідок правонаступництва, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину це процесуальний нотаріальний акт, який засвідчує перехід права власності на майно (майнові права) спадкодавця до спадкоємців. Тобто саме свідоцтво про право на спадщину є правовстановлюючим документом, який підтверджує перехід права власності на майно (майнові права) спадкодавця до спадкоємців.

Разом з тим, заявником не додано до матеріалів справи копії свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_5 , що було б свідченням того, що відбувся перехід права власності на майно та інших майнових прав спадкодавця до спадкоємця.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що заявником не додано свідоцтво про право на спадщину за померлим ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що вимога про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні є передчасною та не підлягає до задоволення.

За такого, вимога про поновлення ОСОБА_1 стоку на пред`явлення дублікату виконавчого листа також до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-355, 442 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , де боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про заміну стягувача залишити без задововлення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Р. Деметрадзе