Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/1093/22
Провадження № 2-др/711/107/23
05 жовтня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Копаєвій Є.В.
представника позивачки ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення, -
В провадженні суду перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.
По обставинам справи 01.02.2022р. представник позивачки адвокат Тараненко М.О., який діє на підставі ордеру серії СА №1017568 від 31.01.2022р., звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість з орендної плати в розмірі 55 000 грн. та з оплати комунальних платежів в розмірі 9157,40 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові вказувалось, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору оренди №1 від 01.02.2021р. та не здійснив своєчасної оплати орендних платежів та комунальних послуг за оренду в період часу з 01.02.2021р. по 31.12.2021р. помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.2022р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
02.11.2022р. Соснівським районним судом м. Черкаси у справі ухвалено заочне рішення, яким суд задовольнив позов та ухвалив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором оренди квартири від 01.02.2021р. в сумі 55 000 грн. та судові витрати.
06.03.2023р. від представника відповідача адвокат Попова І.П., яка діє на підставі ордеру серії СА №1049576 від 06.03.2023р., на адресу Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла заява про перегляд заочного рішення суду від 02.11.2022р.
За наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення Соснівський районний суд м. Черкаси постановив ухвалу від 14.04.2023р., якою скасував заочне рішення від 02.11.2022р. та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2023р. матеріали цивільної справи направлені до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю, оскільки позовні вимоги пов`язані з орендою нерухомого майна, що знаходиться на території, яка відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси.
20.07.2023р. судом прийнято цивільну справу до розгляду з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
28.07.2023р. представника відповідача на адресу суду надійшов відзив проти позову, в якому представник відповідача просила суд відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , а також стягнути з позивачки на користь відповідача судові витрати в розмірі 15 536,80 грн.
В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси (головуючий суддя Піковський В.Ю.) перебуває на розгляді інша цивільна справа №711/4332/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди. Предметом позову в такій судовій справі є вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості з орендної плати в розмірі 93 500 грн. та оплати комунальних послуг в розмірі 17 000 грн., які обґрунтовуються порушенням відповідачем умов договору оренди №1 від 01.02.2021р. в період часу з 01.02.2021р. по 15.07.2022р. щодо помешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
03.08.2023р. судом постановлену ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 . Підставою залишення позову без розгляду стала наявність у провадженні цього суду справи із спору між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, внаслідок чого позов залишений без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. При цьому судом було встановлено, що позовні вимоги у справах №711/4332/22 та №712/1093/22 є однорідними, оскільки ґрунтуються на одних і тих самих підставах і стосуються одних і тих самих сторін, а відтак при вирішенні таких справ підлягають дослідженню одні й ті ж самі обставини, що у свою чергу обумовлює потребу їх спільного розгляду у випадку розбіжності змісту позовних вимог. Натомість, беручи до уваги, що у справі №711/4332/22 провадження по справі відкрито на підставі позовних вимог, які охоплюють зміст позовних вимог по справі №712/1093/22, то з урахуванням процесуальної поведінки позивача найдоцільнішим є залишення без розгляду позовної заяви в межах справи №712/1093/22, оскільки розгляд первинних позовних вимог в межах цивільної справи №711/4332/22 сприятиме більш швидкому, повному та об`єктивному вирішенню суті спору між сторонами в одному провадженні, одним судом.
08.08.2023р. на адресу суду надійшла заява представника відповідача про розподіл судових витрат, в якій заявлено вимогу про відшкодування відповідачу судових витрат в розмірі 15 536,80 грн., які складаються з витрат з оплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 536,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000 грн. В обґрунтування вимог у заяві вказується, що підставою для відшкодування судових витрат відповідачу є необґрунтовані дії позивача в даній справі, зловживання процесуальними правами щодо ініціювання безпідставного розгляду справи, декількох судових проваджень з одним предметом спору, неповідомлення суду поро наявність в провадженні суду справи з аналогічним предметом спору з аналогічних підстав, повідомлення суду недостовірних даних.
04.10.2023р. від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу, яка обґрунтована тим, що заявлений стороною відповідача розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та не співмірним зі складністю справи, враховуючи обставини справи (ціна позову, малозначна справа, просте правове регулювання спірних правовідносин), необґрунтованим (відсутність достатніх доказів на підтвердження фактичного здійснення витрат). Також в заяві вказується про недоцільність вчинення ряду процесуальних дій представником відповідача, а відтак такі дії не відповідають критеріям реальності та необхідності. Тож представник позивачки просив зменшити суму компенсації відповідачу судових витрат на професійну правову допомогу до 2000 грн.
В судовому засіданні представник відповідача адвокат Попова І.П. підтримала вимоги та наполягала на необхідності компенсації відповідачу за рахунок позивача всієї суми судових витрат в розмірі 15 536,80 грн.
Представник позивача адвокат Тараненко М.О., який діє на підставі ордеру серії СА №1017569 від 03.10.2023р., в судовому засіданні заперечив проти вимог про компенсацію судових витрат відповідачу. Пояснив, що розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу не підтверджений належним чином і є завищеним. Зауважив, що спір між сторонами по суті ще не вирішений і розглядається в рамках іншої судової справи, де і має вирішуватись питання про відшкодування витрат на правову допомогу.
Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані суду докази, вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За змістом ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Визначаючи наявність правових підстав для компенсації відповідачу судових витрат суд виходить з того, що системне тлумачення та аналіз змісту положень ч. 5 ст. 142 ЦПК України в контексті таких засад цивільного судочинства як справедливість (ст. 2 ЦПК), повага до честі і гідності, рівність перед законом і судом (ст. 6 ЦПК), свідчить що компенсації підлягають не всі понесені відповідачем судові витрати, а лише ті, які понесені ним вимушено і їх здійснення безпосередньо пов`язане із необґрунтованими діями позивача. З огляду на зазначене необхідно встановити чи є такі витрати виправданими та чи направлені вони на здійснення відповідачем дій, вчинених для усунення негативних наслідків від дій позивача.
В цьому контексті варто звернути увагу, що цивільно-процесуальний закон не розкриває змісту та ознак необґрунтованості дій позивача , натомість визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
По обставинам справи судом встановлено, що підставою залишення позову без розгляду в рамках даної судової справи стала наявність іншого тотожного позову в провадженні цього ж суду, а відтак спір між сторонами до теперішнього часу остаточно не вирішений по суті, внаслідок чого питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з участю сторін у вирішенні спору між ними в судовому порядку та використанням для цього правової допомоги, не може знайти остаточного вирішення в рамках цієї судової справи.
В той же час саме в рамках цієї судової справи (712/1093/22) за ініціативою позивача судом було ухвалено заочне рішення, яке в подальшому було скасоване. При цьому на момент ухвалення Соснівським районним судом м. Черкаси заочного рішення (02.11.2022р.), як і на момент розгляду питання про його скасування (14.04.2023р.), в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси вже перебувала судова справа за тотожним позовом ОСОБА_4 (справа №711/4332/22), по якій провадження було відкрите 02.09.2022р., про що достовірно було відомо позивачу. Отже процесуальні дії відповідача, направлені на ініціювання перегляду заочного рішення та формування його процесуальної позиції у даній судовій справі є необхідними та виправданими процесуальними діями, які зумовили понесення судових витрат з оплати судового збору та витрат на правову допомогу, і обумовлені непослідовною процесуальною поведінкою позивача, а тому мають бути відшкодовані.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З огляду на зміст процесуальних дій, вчинених в рамках даної справи, беручи до уваги принцип пропорційності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність відшкодування відповідачу за рахунок позивача повної суми витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду, тобто в сумі 538,80 грн.
Оцінюючи розмір заявлених стороною відповідача вимог для компенсації витрат на правову допомогу суд звертає увагу на наступне.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019р. у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
У постанові від 19.11.2020р. у справі № 734/2313/17 Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».
У постанові від 28.09.2022р. у справі № 534/14/20 Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.
З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу ним надано: договір про надання правової допомоги №112 від 25.02.2023р. /т. 1 а.с. 210-212/; квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 29.05.2023 на суму 6000грн /т.1 а.с.213/; додаткові угоди від 27.06.2023р. та від 20.07.2023р. до договору №112 по надання правової допомоги /т. 2 а.с. 52-53/, квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 27.06.2023р. на суму 9 000 грн. /т. 2 а.с. 54/; детальний опис наданих адвокатом послуг від 08.08.2023р. /т. 2 а.с. 55-56/.
Відповідач просив компенсувати йому за рахунок позивачки витрати з оплати правової допомоги адвоката в сумі 15 000 грн. Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз змісту наданих стороною відповідача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати гонорару адвоката, який визначений у додатковій угоді від 27.06.2023р. та погоджений відповідачем та його представником.
За змістом детального опису наданих адвокатом послуг вбачається, що відповідні правова допомога полягає у наступних діях:
- консультація щодо характеру спірних правовідносин, вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції;
- складання та подання процесуальних документів(заява про перегляд заочного рішення; заява про завершення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням судового рішення, на підставі якого було видано виконавчий лист; відзив; клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; клопотання про витребування доказів; клопотання про виклик свідків; заява про розподіл судових витрат; клопотання про застосування заходів процесуального примусу; заява про ухвалення додаткового рішення);
- участь в судових засіданнях.
При цьому суд бере до уваги, що обсяг наданої правової допомоги в частині складання процесуальних заяв дублюється, оскільки відповідні документи подавалися як до Соснівського районного суду м. Черкаси так і до Придніпровського районного суду м. Черкаси в різних судових провадженнях. З огляду на те, що спір між сторонами на теперішній час розглядається в межах судової справи №711/4332/22, то послуги за складання заяв і клопотань, пов`язаних із забезпеченням доказів, входять до складу витрат на правову допомогу по іншій судовій справі (№711/4332/22). Натомість, враховуючи зміст, правові наслідки та значення процесуальної поведінки учасників справи в рамках даного провадження, то цілком обґрунтованим та необхідним в даному провадженні є отримання відповідачем послуг консультативного характеру, послуг зі складання процесуальних документів (заява про перегляд заочного рішення; відзив; розподіл судових витрат тощо), а також участь представника відповідача у судових засіданнях (14.04.2023р. з 10 год. 06 хв. до 10 год. 45 хв.; 08.06.2023р. з 10 год. 07 хв. до 10 год. 09 хв.; 28.06.2023р. з 11 год. 48 хв. до 12 год. 27 хв.; 03.08.2023р. з 11 год. 34 хв. до 11 год. 36 хв. та з 15 год. 02 хв. до 15 год. 22 хв.). При цьому суд враховує, що участь в судових засіданнях включає в себе не тільки час, проведений адвокатом безпосередньо в судовому засіданні, а і час, необхідний для прибуття до суду для участі в судових засіданнях.
Таким чином, враховуючи вищевикладені висновки, а також заяву позивачки про зменшення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю, вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу, беручи до уваги умови договору про надання правової допомоги №112 від 25.02.2023р., детальний опис робіт (наданих послуг) від 08.08.2023р., обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд доходить висновку, що визначений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 15 000 грн. є завищеним, а витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими, співмірними та необхідними в контексті обставин цієї справи.
За таких обставин, беручи до уваги зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних представником відповідача робіт, кількість судових засідань за участю представника відповідача, докази на підтвердження понесених витрат, значення справи для сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо компенсації витрат позивача на правову допомогу в межах суми 5 000 грн., оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об`єм справи, а також зміст процесуальних дій та правових наслідків закінчення розгляду справи.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 133, 137, 141, 142, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_3 адвоката Попової Інни Павлівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Доповнити ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.08.2023 року у справі №712/1093/22 таким абзацом:
Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.
Додаткова ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Повний текст додаткової ухвали складений 10 жовтня 2023 року.
Головуючий: В.М. Скляренко