справа № 489/1470/23 провадження №2/489/1437/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат

встановив:

У квітні 2023 року ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 16.04.2018 по 10.03.2023 в розмірі 34091,46 грн., сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.09.2013 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 001-14904-060913 за яким остання отримала кредит на споживчі цілі у сумі 32800,00 грн. на строк, починаючи з 06.09.2013 по 04.09.2016, зі сплатою 42,00% річних за користування кредитними коштами.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2018 року по справі №489/4951/17 було стягнуто з боржника на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 44147,74 грн.

17.04.2020 були проведені електроні торги по лоту №GL4N015731, до складу якого входило право вимоги за кредитним договором №001-14904-060913 від 06.09.2013, укладеними між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

За результатами проведення електронних торгів по лоту №GL4N015731 було оголошено переможцем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

Таким чином, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» є правонаступником АТ «Дельта Банк» за кредитним договором №001-14904-060913 від 06.09.2013, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.12.2022 було замінено сторону АТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по справі №489/4951/17 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вище згаданого рішення від 15.03.2018.

Зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов`язань встановлених рішенням суду від 15.03.2018 по справі №489/4951/17, позивач просив звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача у порядку статті 625 ЦК України трьох процентів річних та інфляційних втрат, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 21.07.2023 продовжено розгляд справи у зв`язку та повторно направлено відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.

Правом на дання відзиву відповідач не скористалася.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.03.2018 по справі №489/4951/17, яке набрало законної сили 15.04.2018, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-14904-060913 від 06.09.2013 в розмірі 44147,74 грн.

На підставі договору №2235/К про відступлення прав вимоги від 28.04.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» (Банк) та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (Новий кредитор), до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №001-14904-060913 від 06.09.2013, сума відступленої грошової вимоги складає 44147,74 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21.12.2022 замінено стягувача у цивільній справі № 489/4951/17 (провадження № 2/489/637/18) за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 16.04.2018 по 10.03.2023 вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 44147,74 грн. становить 6491,53 грн. та сума інфляційних втрат становить 27599,92 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц.

У постанові від 16 травня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 686/21962/15-ц відступила від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20.01. 2016 у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02.03.2016 у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

У постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 520/16692/16-ц зазначено, що: «відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Аналізуючи наведені норми матеріального права, правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, необхідно дійти висновку про те, що грошове зобов`язання це цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондуєюридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей.

У справі, що розглядається, у відповідача виник юридичний обов`язок здійснити відповідний платіж на виконання рішення суду, яким з нього стягнуто заборгованість на користь кредитора.

Матеріали справи свідчать, що відповідач ОСОБА_1 має не виконане грошове зобов`язання перед позивачем ТОВ «ФК «Профіт Капітал», яке виникло за кредитним договором від 06.09.2013 та на час звернення до суду, а саме 27.03.2023 залишається не виконаним. За судовим рішенням, що досліджувалося вище, борг за кредитним договором складає 44147,74 грн.

Період за який позивач ставить питання про стягнення три проценти річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання становить з 16.04.2018 по 10.03.2023.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на даний час.

Таким чином положення, якими доповнено Прикінцеві та Перехідні положенння ЦК України не розповсюджується на спірні правовідносини, оскільки у даній справі порушено грошове зобов`язання у зв`язку з невиконанням судового рішення, а не кредитного договору або договору позики, тобто законодавчих підстав для звільнення відповідача від відповідальності передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України не вбачається.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не оспорюється.

З огляду на встановлені обставини та наявні явні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку із чим вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як позов задоволено повністю, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн., сплачений при зверненні до суду платіжним дорученням № 223 від 08.02.2023., а також 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, несення яких підтверджено договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, додатковою угодою № 6 від 01.12.2022 до договору про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021, формою акта прийому-передачі реєстру боржників від 01.12.2022, актом № 1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 20.02.2023, платіжною інструкцією № 10228 від 23.02.2023 про перерахування ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь АО «Правовий діалог» 25000,00 грн. за надані правові послуги, наказом АО «Правовий діалог» № ПД00000002 від 13.08.2021 про прийняття з 16.08.2021 на посаду адвоката Мартиненка В.В. та свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, серія ЧЦ № 000398, виданого Мартиненку В.В. 27.06.2019.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість, яка складається з 6491,53 грн трьох відсотків річних, та 27599,92 грн. інфляційних втрат, а всього 34091,46 грн. (тридцять чотири тисячі дев`яносто одна гривні 46 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» , , місцезнаходження: м. Київ, вул. Набережно-Лугова,8;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 27.09.2021.

Суддя І.В.Коваленко