Провадження № 2/127/2340/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шевчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просив стягувати з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.11.2011. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка не підтримує з позивачем та їхньою спільною дитиною ніяких відносин, на момент подачі позову, позивач не має достовірних відомостей про те, де саме працює його колишня дружина, де проживає, проте за останніми розмовами від її родичів вона періодично їздить до Польщі на роботу. Неодноразові звертання до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти на утримання дитини, результатів не дали, тому позивач змушений звертатися до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Шевчук Н.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій вказувала, що вона, як мати сина ОСОБА_4 , знаходиться за кордоном в Польщі з іншими трьома неповнолітніми дітьми в зв`язку з воєнними діями в Україні, тому не може приїхати. Виховує дітей самостійно, так як не одружена і являється одинокою матір`ю найменшої дитини. Сина ОСОБА_4 залишила на рідних батьків позивача, так як вона є сиротою. Дитина офіційно проживає та знаходиться під опікою бабусі та дідуся у с. Клембівка Ямпільського району там він ходить до школи, а його батько ОСОБА_1 проживає окремо від дитини у м. Вінниця (зі своєю сім`єю), тому участі у вихованні сина не приймає. До 5-ти річного віку дитина була на її прізвищі, тому що рідний батько його не визнавав, однак для того, щоб дитина жила з дідусем і бабусею переоформили йому прізвище ОСОБА_5 . Наразі дитина закінчує 9-й клас і вона з ним планує далі продовжувати навчання у Польщі, тому дитина буде повністю знаходитись на її утриманні. Із сином вона спілкується та знаходиться в хороших відносинах. Від сина не відмовляється , а батько має забезпечувати та працювати задля дітей, а не стягувати з матері. Вона спілкується виключно з сином та його бабусею і дідусем. Крім того, вона дитині надсилає кошти на рахунок бабусі, що підтверджується наданими квитанціями.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шевчук Н.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 11.10.2009 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 29.11.2011 (а.с. 7).

Батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 18.04.2014 (а.с. 8).

Дитина ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта позивача ОСОБА_1 та витягом з реєстру Ямпільської територіальної громади від 20.12.2022 (а.с. 9-11, 16).

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 36, 38).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

При вирішенні спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дитини ОСОБА_4 та його стан здоров`я, на утримання якого до досягнення повноліття стягуються аліменти. Зокрема, судом встановлено, що станом на день розгляду справи дитині ОСОБА_4 виповнилося чотирнадцять років, дитина самостійного заробітку чи доходу не має, стан здоров`я дитини ОСОБА_4 і його матері та батька задовільний, оскільки доказів протилежного сторони суду не надали.

Також суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків дитини ОСОБА_4 за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок матері дитини, яка з ним не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.

Суд бере до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 має на утриманні ще трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте на думку суду, факт наявності у відповідачки інших дітей не може слугувати достатньою підставою для відмови у стягненні аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , який не проживає разом із відповідачкою.

З урахуванням стану здоров`я відповідачки, її матеріального становища, суд вважає, що матір (як і батько) зобов`язана вживати необхідних заходів з метою відшукування законних джерел доходів для виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, забезпечення, по можливості, гідних, а не мінімальних умов проживання й розвитку дитини, враховуючи те, що відповідачка є працездатною особою, тому суд вважає, що аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача повною мірою першочергово будуть відповідати інтересам дитини, яка з нею не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З урахуванням вимог ст. 191 СК України, стягнення аліментів слід починати з 27.06.2023 - з дня звернення позивача з даним позовом до суду.

При цьому суд враховує, що договору із позивачем про сплату аліментів на утримання дитини із визначенням розміру та строків їх виплати відповідачем не укладалося.

Крім цього, добровільна матеріальна допомога з боку одного із батьків не позбавляє іншого, із яким проживає дитина, звертатися із зазначеним позовом до суду.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, а саме матеріального становища платника та одержувача аліментів, стану здоров`я дитини та відповідача, наявності на її утриманні ще трьох малолітніх дітей, виходячи із засад якнайкращого забезпечення інтересів дитини ОСОБА_4 та визначення розміру аліментів в розмірі необхідному і достатньому для забезпечення його гармонійного розвитку, виходячи з того, що закон визначає аліменти саме як кошти на утримання дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27.06.2023.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 04.10.2023.

Суддя: