Справа № 145/191/23
Провадження № 2/145/487/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Маркевич А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23.04.2012 року в розмірі 36953,90 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 23.04.2012 року. Після чого їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак позивачка не виконує умов кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором.

Станом на 04.01.2023 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором становить 36953,90 грн., з яких 36953,90 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідачки та стягнути судовий збір.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

На розгляд справи до суду представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій позовні вимоги визнав і просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить врахувати її фінансове становище та суму призначену до стягнення розстрочити на щомісячні платежі до повного виконання судового рішення. Також надала суду довідку про доходи, відповідно до якої розмір її заробітної плати складає: у вересні 2022 року - 4 440, 59 грн., жовтні 2022 року - 3 659,87 грн., листопаді та грудні 2022 року - 4 045,12 грн., січні 2023 року - 5 503,18 грн., лютому 2023 року -5 205,65 грн.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 23.04.2012 року ОСОБА_1 виявила намір на отримання кредиту у АТ КБ «ПриватБанк». Вказана анкета-заява (а.с. 37), разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Витягом з Тарифів (а.с. 42) становить між нею і банком Договір про надання банківських послуг.

На підставі вказаної заяви АТ КБ "ПриватБанк" зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Свої зобов`язання Кредитор перед Позичальником виконав і надав їй кредитні кошти.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 23.04.2012 року станом на 04.01.2023 року відповідач не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка складається із заборгованості за поточним тілом кредиту та заборгованості за простроченими відсотками в загальному розмірі 36953,90 грн.

Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не виконала зобов`язання за договором № б/н від 23.04.2012 року, а тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 36 953,90 грн. підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідачка ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання рішення суду про стягнення боргу шляхом стягнення коштів щомісячно до повного погашення боргу.

Суд з урахуванням вимог ч.1 ст.267 ЦПК України вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду встановивши щомісячну сплату ОСОБА_1 на користь позивача грошових коштів у розмірі 700 грн. до повного погашення визначеного рішенням суду боргу за кредитним договором.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 83, 259, 263, 268, 273, 279, 280, 281 ЦПК України, ст.ст.11, 207, 509, 526, 549, 610, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, ідентифікаційний код за заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.04.2012 року на загальну суму 36953 ( тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 90 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Розстрочити виконання рішення суду встановивши щомісячну сплату ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» коштів у розмірі 700 (сімсот) гривень до повного погашення визначеного рішенням суду боргу за кредитним договором .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Копилова Л. В.