Постанова

Іменем України

12 вересня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/11757/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 05 червня 2023 року про закриття провадження

в складі судді Ковбасюк О. О.

у цивільній справі №758/2254/22 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області Слободяника Василя Дмитровича, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області

про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення допуску до роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року закрито провадження у справі, зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка, діючи через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з неповним з'ясуванням всіх обставин справи та порушенням норм процесуального права, без врахування предмету спору та характеру спірних правовідносин.

Як на підставу скасування ухвали суду посилалася на те, що суд першої інстанції зробив висновок, що спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства лише через суб'єктний склад та поруч з цим не дослідив чи відноситься спір у даній справі до публічно-правових, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Судом не взято до уваги, що аналіз положень ч. 1 ст. 2, п. 17 ч. 1 ст. 4 та п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України вказує на те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише на ті, які пов'язані з прийняттям особи на публічну службу, її проходженням та звільненням з неї.

Судом також не взято до уваги, що позивачка не є державним службовцем і посада, від роботи на якій її було відсторонено не відноситься до державної служби; вона не складала присягу державного службовця та їй не присвоювався ранг державного службовця.

Вказувала, що оскільки її посада не пов'язана з проходженням публічної служби, то відповідач у даних правовідносинах виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як роботодавець в трудових правовідносинах.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05.06.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив, в якому зазначив, що ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки позов пред'явлено до відповідача - суб'єкта владних повноважень, а тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представники позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідачі, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, у зв`язку з чим дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що з 04 січня 2016 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду провідного фахівця відділу соціально-гуманітарної роботи центру забезпечення діяльності Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області).

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В частині першій статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що не є достатньою умовою для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства лише сама наявність спору з суб'єктом владних повноважень. Необхідно також встановити спір, який виник з суб'єктом владних повноважень, відноситься чи не відноситься до публічно-правового спору.

Як вже вказувалося вище, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до ГУ ДСНС в Київській області.

Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в сферах цивільного захисту, захист населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідацію надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежну та техногенну безпеки, діяльність аварійно-рятувальних служб, профілактику травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Даний правовий висновок висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №761/33941/16-ц.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилалася на те, що її посада - провідний фахівець відділу соціально-гуманітарної роботи центру забезпечення діяльності не відноситься до державної служби; вона не є державним службовцем, не складала присягу державного службовця та їй не присвоювався ранг державного службовця. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідач, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про закриття провадження не наводив обставин того, що ОСОБА_1 є державним службовцем. Тобто не спростував доводів позивачки, що посада, яку вона займає не відноситься до державної служби.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у справі, яка розглядається, спір не є публічно-правовим та відтак підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження є незаконною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська