ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Чернівці Справа № 720/890/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Собчук І.Ю.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Павлінчука С.С., дата складання повного тексту рішення не зазначена, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що така містить вимогу щодо збільшення розміру.

Вказувала, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 06.05.2019 року на підставі рішення суду. Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 .

В подальшому, рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01.10.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що рішення суду перебуває на виконанні, станом на 18.01.2023 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 1008,55 грн, однак визначений раніше розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини, оскільки дитина росте, навчається в 9 класі, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту.

Наголошує, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, інших зобов`язань по сплаті аліментів не має, у нього покращився матеріальний стан, у відповідача у власності перебуває житловий будинок та ним придбано новий автомобіль, у зв`язку із чим просила змінити спосіб стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки з 1300 грн на частину заробітку (доходу).

Провадження №22-ц/822/702/23

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2023 року задоволено.

Змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по частці від усіх видів його заробітку на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з дня набрання рішенням законної сила до її повноліття.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні сторона відповідача у своїй апеляційній скарзі просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що суд порушив норми процесуального права та ухвалив рішення в загальному порядку, однак повинен був ухвалити заочне рішення суду, крім того, судом не вирішено клопотання сторони позивача про витребування відомостей з ТСЦ МВС щодо належності відповідачу транспортних засобів.

Стверджує, що судом не з`ясовано, а позивачем не надано доказів зміни трудового статусу відповідача, наявності у нього постійного місця роботи та стабільного доходу, а позов поданий з метою збільшення розміру присуджених раніше аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Зазначене рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Обставини справи щодо перебування сторін спору у шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 06.05.2019 року (справа №720/1731/18), народження у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 доньки ОСОБА_5 , проходження навчання доньки у 9-Б класі Боянівського ліцею №1, стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1300 грн згідно рішення суду від 01.10.2019 року (справа №720/1427/19) сторонами визнається та не спростовується (а.с.8-12).

Згідно розрахунку (в/п №60606136) заборгованості зі сплати аліментів станом на 18.01.2023 року у ОСОБА_2 заборгованість становить 1 008,55 грн (а.с.15).

З наданих відомостей Чернівецькому апеляційному суду на запити з ГСЦ РСЦ МВС в Чернівецькій області №31/24/2371-05-2023 від 26.09.2023 року та №31/24/2409-05-2023 від 28.09.2023 року вбачається, що станом на 26.09.2023 року за ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано, однак, згідно облікових даних ЄДРТЗ МВС з 11.01.2022 року по 26.05.2023 року автомобіль «Audi A3», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 . Вартість придбання склала 163 980,27 грн, вартість продажу 150 000 грн (а.с.56, 61).

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі позивачка, пред`являючи позов.

Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивачки, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суму на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується як таке.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС по справі №712/6313/21 від 22.08.2022 року.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №372/2393/17 і наведені норми та тлумачення спростовують доводи апеляційної скарги щодо безпідставності вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів.

Як убачається із матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що раніше визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі недостатній для задоволення потреб дитини, яка подорослішала, та вказувала на покращення матеріального стану відповідача, як платника аліментів.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам їхньої спільної дитини, а тому висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що позивач не довела обставини, передбачені ст. 192 СК України, а саме покращення матеріального стану відповідача з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів.

Так, факт збільшення доходів платника аліментів і заперечується відповідачем, і належним доказами не підтверджені.

Про те, як зазначено вище, останній придбав транспортний засіб 11.01.2022 року «Audi A3», 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та в подальшому здійснив його відчуження вже після звернення позивачки з позовом, а саме 26.05.2023 року, що свідчить про покращення матеріального стану платника аліментів.

При цьому, судом першої інстанції враховані всі суттєві обставини справи, дотримано баланс прав та інтересів обох сторін, у зв`язку із чим розмір аліментів на утримання дитини сторін обґрунтовано визначено саме у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно.

Що стосується доводу з приводу порушення норми процесуального права та ухвалення судом першої інстанції рішення в загальному порядку, а не заочного, то колегія суддів вказує таке.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (абз.2 ч.2 ст.376 ЦПК України).

Перелік обов`язкових підстав для скасування судового рішення за порушення норм процесуальних норм визначено в ч.3 ст.376 ЦПК України, однак зазначені доводи апеляційної скарги не містяться в зазначеному переліку, оскільки не вплинули на законність ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Інші доводи та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Лисак І.Н.

Судді: Одинак О.О.

Половінкіна Н.Ю.