Справа № 482/1544/23
Номер провадження 2-з/482/13/2023
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2023 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Сергієнко С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» про визнання бездіяльності та дій незаконними та такими, що порушує права споживача, -
14.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» про визнання бездіяльності та дій незаконними та такими, що порушує права споживача, в якому просила суд визнати незаконними бездіяльність та дії відповідача по складанню акту про порушення, ненаданню документів, необхідних для можливого оскарження його дій та рішень, відновити становище, яке існувало до порушень шляхом зобов`язання відповідача підключити газопостачання до її будинку.
12 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по вказаній справі шляхом встановлення обов`язку АТ Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» обов`язку підключити домоволодіння позивача, розташованого по АДРЕСА_1 до мережі газопостачання.
Розглянувши дану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову передбачені ст.150 ЦПК України.
Зазначені заходи є тимчасовим обмеженням та їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Тобто, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду та повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до п.10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» про визнання бездіяльності та дій незаконними та такими, що порушує права споживача, в якому просила суд визнати незаконними бездіяльність та дії відповідача по складанню акту про порушення, ненаданню документів, необхідних для можливого оскарження його дій та рішень, відновити становище, яке існувало до порушень шляхом зобов`язання відповідача підключити газопостачання до її будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .
Згідно поданої позивачем року заяви про забезпечення позову від 12.09.2023 р., позивач просила суд забезпечити її позов шляхом встановлення обов`язку АТ Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» обов`язку підключити домоволодіння позивача, розташованого по АДРЕСА_1 до мережі газопостачання.
Тобто, заявлені позивачем як забезпечення позову вимоги становлять собою самостійний спір з приводу правомірності відключення житла від газопостачання та підключення будинку до відповідної мережі з перевіркою на час ухвалення рішення, в тому числі, питання щодо безпечності відновлення газопостачання.
Вимога останньої про відновлення постачання природного газу, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, є окремим способом захисту порушених прав.
При цьому, заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципи змагальності та процесуальної рівноправності сторін.
Отже, задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову фактично призведе до передчасного вирішення питання щодо задоволення заявлених нею позовних вимог, що є недопустимим та суперечить ч.10 ст. 150 ЦПК України.
Крім того, заявницею не доведено необхідність забезпечення позову та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення її позову до АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 149-157, 258-260 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної Системи «Миколаївгаз»» про визнання бездіяльності та дій незаконними та такими, що порушує права споживача - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання до Новоодеського районного суду Миколаївської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Головуючий суддя: Сергієнко С.А.