ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/925/23 Номер провадження 22-ц/814/4136/23Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е.М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представників : позивача - Дробахи А.Е., відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції в м.Полтаві цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 адвоката Дробахи Артура Едуардовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Сініцина Е.М. в м.Полтаві,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що 21 жовтня 2021 року придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Під час переоформлення договорів на своє ім`я, АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» повідомило про необхідність проходження повірки лічильника, оскільки 18.07.2013 року ними було здійснене припинення газопостачання до об`єкту за вищенаведеною адресою, у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ, а також через незабезпечення вимог безпечної експлуатації димових і вентиляційних каналів.

Заборгованість була погашена колишнім власником 22.07.2013 року, але належні документи, які б підтвердили справність димових і вентиляційних каналів об`єкту ним надані не були, відповідно відсутні підстави для відновлення газопостачання.

Лічильник газу Елстер ВК G4 № 7538541 був демонтований 22.11.2021 року для проходження повірки з показником 6111 м3 та на час здійснення повірки встановлений тимчасовий лічильник Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3.

Після здійснення повірки лічильник газу Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3 був демонтований 08.12.2021 року та здійснений монтаж лічильника газу Елстер ВК G4 № 7538541 з показником 6111 м3.

Відновлення постачання газу здійснене 16.12.2021 року.

Чергові зняття показників лічильника газу здійснені 17.12.2021 і 03.06.2022 року та зафіксовано показники лічильника 6111 м3. Передача показників лічильника газу з листопада 2021 року здійснюється нею регулярно щомісяця.

З часом позивачці почали надходити телефонні дзвінки та смс повідомлення від відповідача - ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» з вимогою погасити заборгованість в розмірі 47383, 28 гривень.

Вважала суму заборгованості безпідставною, оскільки вона в квартирі не проживає до сьогодні, газопостачанням не користується. Після набуття права власності нею добросовісно виконуються обов`язки із оплати за житлово-комунальні послуги, але представники відповідача їй систематично дзвонять та надсилають смс-повідомлення з вимогами сплатити борги до яких вона немає жодного відношення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» скасувати заборгованість у розмірі 47 383,28 (сорок сім тисяч триста вісімдесят три гривні 28 копійок), яка обліковується по особовому рахунку НОМЕР_1 відкритому на ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 гривень.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2023 року задоволено позов представника позивача адвоката Дробахи Артура Едуардовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», про захист прав споживачів.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» скасувати заборгованість у розмірі 47383,28 (сорок сім тисяч триста вісімдесят три гривні 28 копійок), яка обліковується по особовому рахунку НОМЕР_1 (EIC - код 56XM6M) відкритому на ім`я ОСОБА_2 .

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» на користь держави суму судового збору в розмірі 1 073,60 грн. на реквізити: IBAN UA0016722, МФО 899998, отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Шевченків р-н//22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржило ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вважають, що належним відповідачем у справі є не ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а АТ «Полтавагаз», адже відповідно до пункту 4 глави 1 розділу ХІІ Кодексу Газотранспортної системи визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться оператором газорозподільного механізму.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач 21 жовтня 2021 року набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Газопостачання до вказаної квартири було припинено 18.07.2013 року у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ, яка була сплачена колишнім власником 22.07.2013 року.

Лічильник газу Елстер ВК G4 № 7538541 був демонтований 22.11.2021 року для проходження повірки з показником 6111 м3 та на час здійснення повірки встановлений тимчасовий лічильник Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3. Після здійснення повірки лічильник газу Елстер ВК G4 № 11556441 з показником 32 м3 був демонтований 08.12.2021 року та здійснений монтаж лічильника газу Елстер ВК G4 № 7538541 з показником 6111 м3.

Відновлення постачання газу здійснене 16.12.2021 року.

Чергові зняття показників лічильника газу здійснені 17.12.2021 і 03.06.2022 року та зафіксовано показники лічильника 6111 м3. Передача показників лічильника газу з листопада 2021 року здійснюється нею регулярно щомісяця.

За розрахунками ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість по особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 становить 47 383,28 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначала, що представники відповідача їй систематично дзвонять та надсилають смс-повідомлення з вимогами сплатити борги до яких вона немає жодного відношення.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що позивачем регулярно здійснюються передача показів лічильника газу, зокрема 17.12.2021 року та 03.06.2022 року, згідно яких покази лічильника як на момент відновлення газопостачання, так і на січень 2022 року складають 6111 м3, тому виставлена відповідачем заборгованість у розмірі 47383,28 грн. за грудень 2021 року є безпідставною та необґрунтованою.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

В порядку приписів статтей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та ОСОБА_2 (споживач) було укладено публічний договір постачання природного газу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно пункту 4 розділу І вказаних Правил постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р за № 1382/27827 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 6.2. Типового договору постачання природного газу постачальник зобов`язаний: обчислювати і виставляти рахунки споживачу за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених цим договором; надавати споживачу інформацію про свої послуги, ціни на природний газ, порядок оплати за спожитий природний газ, іншу інформацію, що вимагається чинними нормативно-правовими актами, а також інформацію про ефективне споживання природного газу тощо.

За матеріалами даної справи встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в реєстрі споживачів відповідача - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» і саме дане товариство вимагає сплатити заборгованість на його рахунок ( а.с.13-14).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За загальним правилом, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог (повністю чи частково) або відмову в їх задоволенні.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/7164/19.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

З наведеного виплаває, що позивач оспорює дії саме ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» по нарахуванню їй заборгованості, яка не грунтується на даних показників її лічильника газу Елстер ВК G4 № 7538541 у розмірі 6111 м3.

Отже, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про неналежність відповідача, адже, як зазначено вище, ОСОБА_2 , як споживач, оспорює претензії з боку відповідача по сплаті заборгованості, яку суд першої інстанції підставно визнав не обгрунтованою.

Некоректним є посилання в апеляційній скарзі на положення пункту 4 глави 1 розділу ХІІ Кодексу Газотранспортної системи, яким встановлено, що відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу, так як зазначене положення не регулює правовідносин, що виникли між споживачем та постачальником природного газу.

Додана до апеляційної скарги інформація щодо листування між відповідачем та оператором ГТС судом першої інстанції не досліджувалась та не оцінювалась у зв`язку з тим, що відбулась після ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте апеляційна скарга не містить посилань на будь-які перешкоди, що унеможливили надання відповідних доказів суду першої інстанції, а відтак, вказана інформація колегією суддів не приймається.

Згідно із ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375/376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна