Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2023 Справа №607/1408/23

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді - Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання - Мокрій М.О.

представника заявника ОСОБА_1

присяжних Гільтай С.В., Пацалюк Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просить встановити факт смерті її сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок ДТП, оскільки через її психологічний стан нею не отримано свідоцтво про смерть в органах РАЦС, зазначає, що не може оформити спадщину на належне померлому майно.

У судовому засіданні представника заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити, з підстав у ній наведених.

Представник заінтересованої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, при розгляді справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 16.03.1967року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками значаться ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Згідно інформації ГУНП в Тернопільській області від 17.03.2023року згідно «Контрольного журналу обліку злочинів, осіб, що їх скоїли, кримінальних справ та матеріалів про злочини» за 1992 рік, 01.12.1992 порушено кримінальну справу за № 1141904 з фабулою «ДТП зі смертельним наслідком ОСОБА_5 с. Почапинці», у якій 01.12.2002 прийнято рішення за ст. 11-1 КПК України.

Відповідно до довідки №6-2н від 19.01.2023 року, виданою Забойківським Старостинським округом Тернопільського району, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно записів у негосподарській книзі за 1991-1995 роки № 73. стор №11, але відомостей про видачу свідоцтва про смерть вищевказаного громадянина не має.

Як зазначає заявник, 29 листопада 1992 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у віці 25 років її син ОСОБА_3 загинув, на її звернення 17 січня 2023 року у орган державної реєстрації актів цивільного стану про отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 їй було відмовлено через неможливість зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи. При цьому видано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факт загибелі ОСОБА_3 в ДТП.

Статтею 4 ЦПК України передбачено - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Така ж позиція щодо розгляду даної категорії справ викладена у п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а саме: суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Таким чином, оскільки заявниця ОСОБА_2 не може отримати документ встановленої форми про смерть сина та на його підставі зареєструвати смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст.10,13, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити

Встановити факт смерті громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення суду направити до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Тернопіль, вул. Грушевського, 8, код ЄДРПОУ 41346948) для державної реєстрації смерті ОСОБА_3

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.М.Братасюк

Присяжні Гільтай С.В.

Пацалюк Ю.А.