У Х В А Л А

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 307/332/23

провадження № 61-13852ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської областівід 26 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк», банк) 158 831,47 грн заборгованості за договором споживчого кредиту від 18 лютого 2022 року, а також 2 394,84 грн судових витрат.

В іншій частині позову відмовлено.

03 серпня 2023 року АТ «Ощадбанк» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року, просило поновити строк на апеляційне оскарження.

Клопотання вмотивоване тим, що позивач копію повного тексту рішення не отримував, про його існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 20 липня 2023 року, тому останнім днем для подання апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 21 серпня 2023 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року клопотання АТ «Ощадбанк» про поновлення строку визнано необґрунтованим, оскільки в матеріалах справи є довідка Тячівського районного суду Закарпатської області про доставку електронного листа банку 30 травня 2023 року о 18:37:32 год на його електронну адресу , що підтверджує тримання позивачем повного тексту рішення саме 30 травня 2023 року. Тому останнім днем для подання апеляційної скарги є 29 червня 2023 року. З цих підстав апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано банку зазначити інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.

18 серпня 2023 року до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява АТ «Ощадбанк» про усунення недоліків апеляційної скарги.

У заяві представник - адвокат заявника зазначив, що суд першої інстанції зобов`язаний надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом. День належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 19 лютого 2021 року у справі № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі № 240/13092/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20, від 14 квітня 2021 року у справі 205/1129/19.

Також банк зазначив, що для отримання процесуальних документів в електронній формі на офіційну електронну адресу з доменним іменем @mail.gov.ua необхідна згода особи, яка бере участь у справі, такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 07 липня 2021 року у справі № 688/684/20 та від 15 лютого 2023 року у справі № 546/1088/21.

Адвокат заявника посилається на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо рівного процесуального становища сторін та права на справедливий судовий розгляд. Просить врахувати, що з моменту ухвалення рішення Тячівським районним судом Закарпатської області від 26 травня 2023 року і до подання апеляційної скарги 03 серпня 2023 року, на території Закарпатської області оголошувалась 37 разів повітряна тривога загальною тривалістю 32 години. До того ж, з повідомлень опублікованих на офіційному сайті Тячівського районного суду Закарпатської області вбачається, що у суду відсутнє належне фінансування, зокрема відсутні кошти на відправку поштової кореспонденції. Зазначені перебої в роботі, зокрема мережі Інтернет, стосуються також АТ «Ощадбанк».

Таким чином, вищенаведені обставини зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення та позбавили позивача права на апеляційне оскарження.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Ощадбанк» на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2023 року відмовлено.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач отримав копію рішення суду першої інстанції на офіційну електронну адресу 30 травня 2023 року. Звернувшись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою 03 серпня 2023 року, банк не зазначив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що якщо учасник справи надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то такий учасник справи бажає (принаймні не заперечує), щоб ці засоби комунікації використовувалися судом, що, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. Суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому необхідно виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

У вересні 2023 року АТ «Ощадбанк» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що банк позбавлений доступу на справедливий судовий розгляд, суд апеляційної інстанції належним чином не оцінив причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Закарпатський апеляційний суд не взяв до уваги, що копія повного тексту рішення суду першої інстанції не направлялось банку через відсутність коштів, на території Закарпатської області оголошувалась 37 разів повітряна тривога загальною тривалістю 32 години, що в сукупності зумовило пропуск строку на апеляційне оскарження.

Заявник зазначає, що оскільки справа розглядалась у паперовій формі, то судові рішення відповідно до частини одинадцятої статті 272 ЦПК України зобов`язані направлятись в паперовій формі на адресу сторін у справі рекомендованим листом.

Подібних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 31 жовтня 2019 року у справі № 760/22516/18, від 28 жовтня 2020 року у cправі № 826/10044/18, від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 19 лютого 2021 року у справі № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі № 240/13092/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20.

Заявник зазначає, що день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, aбo розписки про отримання копії судового рішення. Отже, у справах, які переглядаються в паперовій формі, днем вручення заявнику судового рішення (ухвали) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (ухвали) (постанова Верховного Суду від14 квітня 2021 року справі № 205/1129/19.

Недотримання судом першої інстанції процедури надіслання повного тексту судового рішення стороні, є порушенням, що позбавляє права на апеляційне оскарження piшення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 02 серпня 2021 року у справі № 914/1191/20.

Крім того, для отримання процесуальних документів в електронній формі на офіційну електронну адресу з доменним іменем @mail.gov.ua необхідна згода особи, яка бере участь у справі. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 688/684/20 та від 15 лютого 2023 року у справі № 546/1088/21.

З огляду на зазначене, банк просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини йог пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно із статтею 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року в справі № 926/10376/15, від 14 червня 2022 року в справі № 904/3541/15).

Оцінивши доводи заявника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи заяви щодо ознайомлення із повним текстом судового рішення тільки 20 липня 2023 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки позивач отримав оскаржуване рішення суду на електронну адресу , яка зазначена стороною самостійно в позовній заяві, в заяві про розгляд справи без участі позивача, яка, зокрема, надійшла через електронну пошту заявника, та інших процесуальних документах.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що копія оскаржуваного рішення стороні позивача належним чином, зокрема, листом з рекомендованим повідомленням не направлялась, є необґрунтованими, оскільки рішення суду відповідно до цивільного процесуального закону направлено на електронну адресу позивача, яка зазначена ним особисто.

Доказів про існування з 30 травня 2023 року до 03 серпня 2023 року, обставин, що унеможливили виконання позивачем отримання повного тексту судового рішення, банк не надав.

Верховний Суд зазначає, що при оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Закарпатський апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що банк отримав копію повного тексту судового рішення на офіційну електронну адресу, зазначену в позові, проте не реалізував право на оскарження судового рішення у встановлені законом строки.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Враховуючи норми статті 272 ЦПК України суд першої інстанції правильно направив банку рішення суду на його офіційну електронну адресу, зазначену в позовній заяві. Імперативної норми про направлення копії рішення суду лише поштовим зв`язком з повідомленням про вручення цивільний процесуальний закон не містить, тому доводи банку про необхідність направлення йому копії повного тексту судового рішення лише поштовим зв`язком є необґрунтованими.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У своїй практиці Європейський Суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Посилання заявника на оголошення повітряних тривог у Закарпатській області не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки банк не надав доказів того, яким чином такі обставини вплинули на подання апеляційної скарги в строки передбачені цивільним процесуальним законом.

Враховуючи те, що АТ «Ощадбанк» не надало доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі заявник посилається на неврахування висновків Верховного Суду.

Для визначення подібності правовідносин Верховний Суд враховує правовий висновок, викладений в мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду у справах від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, провадження № 14-166цс20, від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження № 14-197цс21, згідно з якими на предмет подібності необхідно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, тоді подібність необхідно також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, на які посилається заявник, сформульовані за інших обставин у справі, тому суд касаційної інстанції не бере до уваги такі висновки Верховного Суду.

Посилання заявника на обмеження його прав у доступі до правосуддя є необґрунтованими з огляду на таке.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (справа «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Верховний Суд зазначає, що відповідний висновок про те, що особа зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі стосується особи, яка особисто звернулася до суду, чи належно повідомлена про розгляд справи за її участю.

З огляду на викладене відсутні підстави вважати про порушення права позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до статті 55 Конституції України, пункту 1 статті 6 Конвенції.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість оскарженого судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом.

Керуючись частиною четвертою статті 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко