Справа № 148/650/23
Провадження №2/148/325/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

26 липня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Мрочко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 26.12.2014 позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №214.

Від даного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем у позивача не склалося. У них різні характери, різні погляди на життя, що приводило до виникнення конфліктних ситуацій в сім`ї та сварок, що негативно відображалось на їх взаємовідносинах та на розвитку та вихованні дитини. На протязі останнього часу їх сім`я фактично розпалась, вони припинили підтримувати шлюбні відносини і кожен з них живе власним життям .Сім`я розпалась остаточно. За таких обставин збереження сім`ї вважає неможливим, а тому бажає шлюб розірвати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяви, згідно яких просить розглянути справу у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Судові витрати просить залишити за позивачем. Також вказав, що сім`я між сторонами давно розпалась і сімейні відносини між ними не підтримуються, вони стали чужими один одному людьми та проживають окремо. В даний час позивач приймає участь у захисті України, де кожен день ризикує своїм життям. Позивач розцінює подачу іншою стороною заяв і клопотань про витребовування доказів, зупинення розгляду справи та інші, як затягування розгляду справи в суді та створення штучних умов для позбавлення можливості прийняття законного і об`єктивного рішення. Таке затягування для позивача може мати фатальні наслідки та позбавить його можливості узаконити свої шлюбні стосунки з іншою жінкою.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про причину своєї неявки до суду не повідомили, у встановлений судом строк відзив не подали.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 07.03.2023 №5 (а.с.4) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2014.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 07.03.2023 №5 (а.с.5) сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача, посилаючись на позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та рішення суду від 26.05.2022 у справі №148/439/22, стверджує, що сімейні відносини між сторонами були припинені і сім`я фактично розпалась майже 2 роки тому назад.

Перевіривши даний факт, судом оглянуто матеріали цивільної справи №148/439/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, де міститься рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.05.2022, згідно якого судом встановлено, що позивач, мотивуючи свої позовні вимоги вказала, що сім`я розпалась і в даний час позивач та відповідач проживають окремо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спільне життя сторін не склалось та їх сім`я розпалась ще у квітні 2022 року, шлюб між сторонами носить формальний характер. На даний час фактичні взаємини не відображають прагнення позивача щодо збереження шлюбу та сім`ї. Наданий сторонам строк для примирення до позитивних результатів щодо збереження шлюбу і покращення взаємовідносин не призвів.

Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем та прагнення позивача узаконити свої відносини з іншою жінкою.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, відповідач не надала суду доказів на спростування позиції позивача, за таких обставин суд вважає, що є підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач не висловила своє побажання щодо прізвища, яким вона бажає іменуватись після розірвання шлюбу, тому суд вважає можливим залишити їй прізвище " ОСОБА_6 ".

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно заяви представника позивача, залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 Конституції України, ч.3, 4 ст. 56, ст.105, 110, 112, 113 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265, 280-282ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 26.12.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №214.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище " ОСОБА_6 ".

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: