Провадження 2/127/2593/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2023 року
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
13.07.2023 року судом зареєстровано позов Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позов мотивований тим, що 04.01.2022 року між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова та ОСОБА_1 був укладений договір № 01м-22п про навчання та договір № 01мК-22п про надання платної освітньої послуги, який є невід`ємною частиною договору про навчання.
Згідно з умовами договору замовник освітньої послуги, здобувач вищої освіти ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання оплатити надання платної освітньої послуги за навчальний рік 2021 2022 в сумі 18 795 грн., однак умов договору повністю не виконав.
Станом на 28.06.2023 року борг складає 15 035 грн., інфляційні втрати 4 460,24 грн., 3% річних 633,94 грн., а загалом 20 129,18 грн. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ВНМУ ім. М.І. Пирогова дану суму, а також судові витрати сплачений судовий збір в сумі 2 684 грн.
В судове засідання представник позивача Сергійчук С.Л. (довіреність від 25.09.2023 року № 18) не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Згідно додаткових письмових пояснень, наказом № 02 від 04.01.2022 року відповідач був поновлений у складі студентів медичного факультету № 1 спеціальність 222 «медицина, магістр», 6-й курс, 12 семестр, форма навчання за кошти фізичних та юридичних осіб. На підставі зазначеного наказу між ВНМУ і ОСОБА_1 був укладений договір №01м-22п від 04.01.2022 про навчання в ВНМУ ім. М.І. Пирогова та договір № 01мК-22п від 04.01.2022 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців між ВНМУ ім. М.І. Пирогова. У зв`язку з невиконанням відповідачем індивідуального навчального плану відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» його було відраховано зі складу здобувачів вищої освіти згідно наказу № 183 від 28.06.2022 року. До занять в 12 семестрі 2021-2022 навчального року відповідач не приступав, однак, освітня послуга університетом відповідачеві надана. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 20 129,18 грн.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності відповідач не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту є примусове виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Судом встановлено, що наказом ВНМУ ім. М.І. Пирогова № 02 від 04.01.2022 року ОСОБА_1 був поновлений у складі студентів медичного факультету № 1 спеціальність 222 «медицина, магістр», 6-й курс, 12 семестр, форма навчання за кошти фізичних та юридичних осіб.
04.01.2022 року між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова та ОСОБА_1 був укладений договір № 01м-22п, згідно з умовами якого ВНМУ ім. М.І. Пирогова взяв на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 6 курс після виконання умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою «медицина» за спеціальністю «Медицина» для здобуття ступеня вищої освіти «Магістр». Освітня програма є неакредитованою (п. 2, 3).
Сторони договору домовились, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між закладом та фізичною та/або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу) або цільових пільгових державних кредитів або ваучерів (п.12). У разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону (п.13). Сторони звільняються від відповідальності за порушення зобов`язань за договором, якщо порушення стали наслідком обставин непереборної сили. При цьому строк дії договору може бути продовжено на час дії таких обставин та їх наслідків (п.15).
04.01.2022 року між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова та ОСОБА_1 був укладений договір № 01мК-22п про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, який є невід`ємним додатком до договору про навчання у ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 04.01.2022 р. № 01м-22п.
Згідно з умовами договору замовник освітньої послуги, здобувач вищої освіти ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання оплатити надання платної освітньої послуги за весь строк навчання за навчальний рік 2021 2022 в сумі 18 795 грн. (п.3.1). Сторони домовились, що замовник вносить плату щосеместра, не пізніше ніж до 01 лютого, в готівковій або безготівковій формі. У разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону (п.4.1). Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п.5.1).
Згідно службової записки декана факультету ОСОБА_2 , у зв`язку з невиконанням індивідуального навчального плану студент 6 курсу медичного факультету № 1 ОСОБА_1 не допущений до складання державних іспитів, оскільки ОСОБА_1 має академічну заборгованість.
ОСОБА_1 не склав: за 4-й курс (8 семестр 2019-2020 н.р.) 2 іспити, 3 заліки; за 5-й курс (9 семестр 2020-2021 н.р.) 8 заліків; за 5-й курс (10 семестр 2020-2021 н.р.) 3 іспити, 5 заліків; за 6-й курс (11, 12 семестр 2021-2022 н.р.) 9 заліків; в 12 семестрі до занять не приступав.
На засіданні комісії № 20 від 28.06.2022 року ВНМУ ім. М.І. Пирогова було заслухано подання декана факультету медичного факультету № 1 проф. ЗВО Ю.Шевчука про невиконання студентом ОСОБА_1 індивідуального навчального плану та наявність академічної заборгованості та вирішено відрахувати зі складу здобувачів вищої освіти ВНМУ ім. М.І. Пирогова медичного факультету № 1 спеціальності «Медицина» ОСОБА_1 , здобувача 11-А групи, форма фінансування за кошти фізичних та юридичних осіб за невиконання індивідуального навчального плану.
У зв`язку з невиконанням відповідачем індивідуального навчального плану відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» його було відраховано зі складу здобувачів вищої освіти згідно наказу № 183 від 28.06.2022 року.
Станом на 01.01.2023 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за договором № 01м-22п в розмірі 15 035 грн., про що відповідача було повідомлено листом вимогою від 06.02.2023 року.
Оскільки відповідач не виконав вимогу про погашення боргу, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 3 % річних 633,94 грн. та збитки від інфляції 4 460,24 грн. Загалом станом на 28.06.2023 року сума боргу складає 20 129, 18 грн.
На день ухвалення судом рішення у справі заборгованість не погашена.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язальні правовідносини з приводу надання освітніх послуг, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми ЦК України, Закону України «Про освіту».
Частиною 1 ст. 79 Закону України «Про освіту» передбачено, що джерелами фінансування суб`єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути: плата за надання освітніх та інших послуг відповідно до укладених договорів; плата за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані на замовлення підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб; добровільні внески у вигляді коштів, матеріальних цінностей, нематеріальних активів, одержаних від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб; інші джерела, не заборонені законодавством.
Частинами 5, 6 ст. 79 Закону України «Про освіту» визначено, що плата за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації здобувачів освіти, за надання додаткових освітніх послуг встановлюється суб`єктом освітньої діяльності у гривні. Для здобувачів освіти нерезидентів України плата може встановлюватися в іноземній валюті.
Розмір та умови оплати за навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, за надання додаткових освітніх послуг встановлюються договором.
Плата може вноситися за весь строк навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, надання додаткових освітніх послуг повністю одноразово або частинами - щомісяця, щосеместру, щороку.
Заклад освіти має право змінювати плату за навчання (в частині залишку несплаченої суми) у порядку, передбаченому договором, не більше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік.
Договір укладається між закладом освіти і здобувачем освіти (його законними представниками) та/або юридичною чи фізичною особою, яка здійснює оплату.
Інші питання оплати навчання, підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, додаткових освітніх послуг у закладах освіти регулюються законодавством.
Частиною 1 статті 71 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.
Частиною 1 статті 73 вказаного Закону визначено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого закладу освіти; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України визначено строк (термін) виконання зобов`язання: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) йоговиконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін).Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.Якщо строк (термін) виконанняборжникомобов`язку не встановленийабовизначений моментом пред`явленнявимоги, кредитор має право вимагатийоговиконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексуінфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи наведені обставини і норми закону, суд дійшов висновку, що в зв`язку з простроченням боржником ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за договором № 01мК-22п від 04.01.2022 року, права позивача порушені і підлягають захисту в обраний ним спосіб, шляхом стягнення суми боргу разом із інфляційними і 3% річних від простроченої суми.
Сплата позивачем судового збору в сумі 2 684, 00 грн. підтверджена платіжною інструкцією № 7619 від 03.07.2023 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2 684 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 610, 625, 629 ЦК України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 21 листопада 2023 року.

Суддя: