Провадження № 2/522/1822/23
УХВАЛА

23 серпня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Коноваленко В. О.,

представника відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Толпиго О. Ф.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2023 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення співвідповідача, залучено до участі у справі як співвідповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС).

У підготовчому засіданні представник Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Толпиго О. Ф. зазначила, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом ГСЦ МВС, утвореним на правах філії, а тому ввважає, що наявні підстави для закриття провадження в частині вимог до нього, крім того вважає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) не оспорює право власності позивача на нерухоме майно та жодними своїми рішеннями чи діями не порушувало її права чи законні інтереси.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши представника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС), дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно зі ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Статтею 90 ЦК України передбачено, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно з частиною першою статті 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Законом передбачено можливість створення юридичною особою відокремлених підрозділів- філій та представництв.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Виходячи з вищевикладених положень Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем у справі може бути юридична особа, а не її відокремлений підрозділ.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, створено Головний сервісний центр МВС, відокремленим підрозділом якого є, зокрема, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС).

Відповідно до п. 1 розділу 1 Положення Про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС), затвердженого наказом Головного сервісного центру МВС від 27 квітня 2020 року № 18, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

При цьому філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі № 760/32455/19 положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №757/43355/16-ц).

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору. Від імені юридичних осіб має право виступати тільки керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже поміж керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила. Справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

За таких обставин, з огляду на те, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) не є юридичною особою, а є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи, відтак не може бути стороною у справі, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) слід закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 261, 354 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту, в частині позовних вимог до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА