Дата документу 09.08.2023
Справа № 501/1815/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Смирнова В.В.,

при секретарі судового засідання Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку письмового провадження, в залі суду, в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/1815/23

за позовом ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ,

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДНОС», місцезнаходження за адресою: 21009, Вінницька область, Вінницький район, м. Вінниця, вул. Стрілекцька, буд. 50, кв. 52,

відповідача: державного реєстратора Козлова Юрія Вікторовича, Васильківська сільська рада Болградський район, Одеської області, місцезнаходження за адресою: 68752, Одеська область, Болградський район, с. Василівка, вул. Миру, буд.111,

відповідача: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни, місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 ,

предмет та підстави позову: про визнання недійсним акту прийому передачі нерухомого майна до статутного капіталу, скасування державної реєстрації права власності,

Сторони в судове засідання не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «БУДНОС», державного реєстратора Козлова Ю.В. Васильківська сільська рада Болградський район, Одеської області, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н.В. про визнання недійсним акту прийому передачі нерухомого майна до статутного капіталу, скасування державної реєстрації права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 дізналася, що відповідач ОСОБА_2 відчужив майно, на яке ухвалою суду про забезпечення позову в ході розгляду цивільної справи №501/3888/18 накладено арешт.

Саме тому Позивачка вважає, що відповідач здійснив відчуження майна з метою приховання майна від виконання в майбутньому рішення суду, шляхом зняття арештів, реєстрації права власності та в подальшому передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю. Зазначені дії щодо перереєстрації права власності та передачі майна до статутного капіталу підлягають визнанню протиправними та скасуванню з наступних підстав.

21.12.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа №501/3888/18).

03.01.2019 р. Іллічівським міським судом Одеської області задоволено клопотання позивача про забезпечення позову (справа №501/3888/18) та накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 243, 4 кв.м, житловою площею 87,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці площею 0,0845 га, кадастровий номер :02:003:0003, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , який належить відповідачу на праві приватної власності.

04.03.2019 р. Іллічівським міським судом Одеської області постановлено заочне рішення по цивільній справі № 501/3888/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

04.04.2019 р. державним виконавцем Чорноморського ВДВС в Одеському район. Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № ВП 59402669 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа, виданого Іллічівським міським судом Одеської області по цивільній справі № 501/3888/18.

28.08.2021 р. Постановою начальника Чорноморського ВДВС в Одеському району Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) майно боржника передано стягувачу.

25.01.2022 р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 243, 4 кв.м, житловою площею 87,3 кв.м 1 господарськими будівлями та спорудами розташованими на земельній ділянці площе« 0,0845 га, кадастровий номер: :02:003:0003, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 .

14.02.2022 р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області скасовано заочне рішення по цивільній справі № 501/3888/18 справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

01.02.2021р. ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по цивільній справі № 501/470/22 за позовом ОСОБА_2 до Чорноморської« міського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_1 про визнання незаконними дій, постанови, акту, їх скасування, визнанні недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно прийняти до розгляду та відкриті провадження у справі та в якості забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_5 .

18.07.2022р. по вказаній справі постановлено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі (повний текст рішення виготовлено 27.07.2022).

05.09.2022р. відповідачем по справі № 501/470/22, через суд першої інстанції подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

06.09.2022р. Іллічівським міським судом Одеської області, не зважаючи на подано апеляцію, скасовані заходи забезпечення позову по цивільній справі № 501/470/22 накладені ухвалою суду від 01.02.2022р..

09.09.2022р. державний реєстратор Васильківскої сільської ради Белградського району Одеської області Козлов Юрій Вікторович прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:64756702 та реєструє право власності на житловий будинок АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії та №2486. Відж 21.05.2007 р. приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І..

02.11.2022 р., Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Н.В. зареєструвала право власності на спіргний будинок за ТОВ «БУДНОС» на підставі Протоколу зборів учасників ТОВ «БУДНОС» серія та №1, виданий 25.10.2022 р., на підставі акту приймання передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «БУДНОС», серія та № 1156,1157, виданий 27.10.2022 р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., відомості до реєстру 07.11.2022 р. №4634920.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідач ОСОБА_2 здійснив ряд правочинів з метою виведення майна з під арешту, оскільки ухвала суду про забезпечення позову від 03.01.2019 року по справі №501/3888/18- не скасована.

Позивач вважає рішення державних реєстратора незаконним, таким що порушують його права та, проведене з порушенням законодавства. (т. 1 а.с. 1-5). Позивач мушена звернутись за захистом своїх прав, та просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 65374475 (номер відомостей про речове право:48350865) від 07.11.2022 року (запис № 2916589 у державному реєстрі речових прав) державного приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про реєстрацію за ТОВ «БУДНОС» (код 44866327) права власності на житловий будинок, загальною площею 243,4 кв. м., житловою площею 87,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,0845 га, кадастровий номер: :02:003:0003 за адресою: АДРЕСА_5 .

Визнати недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «БУДНОС», серія та номер 1156,1157 виданий 27.10.2022 року приватним нотаріусом Вінницької міської нотаріального округу Євстратовою О.О.:

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 65374475 від 02.11.2022 року державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про припинення права власності:

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 64756702 (номер відомостей про речове право:47818920) від 09.09.2022 року державного реєстратора Васильківської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію договору купівлі продажу серія та номер2486, виданого 21.05.2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І.

Відповідач ТОВ «БУДНОС» надав до суду відзив по справі, просив суд відмовити в задоволенні вимог по справі (т.1 а.с. 99-111).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник відповідача ТОВ «БУДНОС» надав до суду від 25.05.2023 року заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (т. 1 а.с. 79-80).

Представник відповідача ТОВ «БУДНОС» надав до суду від 31.05.2023 року заяву про відкладення слухання справи (т. 1 а.с. 83-85).

Відповідач ТОВ «БУДНОС» надав до суду відзив по справі, просив суд відмовити в задоволенні вимог по справі (т.1 а.с. 99-111).

Представник відповідача ТОВ «БУДНОС» надав до суду від 08.06.2023 року заяву про зустрічне забезпечення позову або доказів (т. 1 а.с. 171-173).

Представник відповідача ТОВ «БУДНОС» - Співак В.В. надала до суду від 19.06.2023 року клопотання про зупинення провадження по справі (т. 1 а.с. 194-197).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 21.06.2023 року заяву про належне сповіщення про слухання справи (т. 1 а.с. 210-211).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 10.07.2023 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 35).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 17.07.2023 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 37-38).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 20.07.2023 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 42).

Відповідач приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Н.В. надала до суду письмові заперечення на позов, зазначила, що не проводила реєстраційні дії щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 нею ніколи не проводилась (т. 2 а.с. 45-46).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 26.07.2023 клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (т. 2 а.с. 48-49).

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надала до суду від 28.07.2023 клопотання про зміну предмету позову (т. 2 а.с. 54-65).

Представник відповідача ТОВ «БУДНОС» надав до суду від 31.07.2023 року клопотання про зупинення розгляду справи (т. 2 а.с. 66-69).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

15.05.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області відкрито провадження по справі.(т. 1 а.с. 76).

06.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову (т. 1 а.с. 90).

06.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про витребування доказів (т. 1 а.с. 91-92).

09.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області задоволено частково клопотання представника відповідача ТОВ «БУДНОС» - Співак В.В. про зустрічне забезпечення позову (т. 1 а.с. 187).

21.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області розгляд цивільної справи призначено проводити у порядку письмового провадження (т.1 а.с. 202).

21.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області в задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «БУДНОС» - Співак В.В. про зупинення провадження по справі відмовлено, та клопотання про звернення до уповноваженого органу залишено без розгляду (т. 1 а.с. 203-204).

30.06.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області виправлено описку (т. 2 а.с. 32).

17.07.2023 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області в задоволенні клопотань представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено (т. 2 а.с. 40).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що свідоцтвом № 132 від 05.01.2022 року приватний нотаріус Перчеклій І.М. на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, від 28.08.2021 року, що ОСОБА_1 належить нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 6).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.01.2022 року, ОСОБА_1 належить нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 7-8).

Відповідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.03.2023 року зареєстровано право власності на буд. АДРЕСА_6 за ТОВ «БУДНОС» на підставі акту передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «БУДНОС» (т. 1 а.с. 11).

Згідно ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 03.01.2019 року по справі №501/3888/18 задоволено заяву про забезпечення позову, накладено арешт на майно нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 13).

Відповідно постанови ВП №59402669 від 24.06.20219 р. , головним державним виконавцем за виконавчим листом №501/3888/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000000,00 грн. (п`ять мільйонів гривень) (т. 1 а.с. 14).

V. Оцінка Суду

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з цим, звертаючись до суду кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

04.03.2019 року по справі №501/3888/18 було винесене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Відповідно до ст.289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З огляду на це заочне рішення від 04.03.2019 року по справі №501/3888/18 набуло законної сили 04.04.2019 року, а тому відповідно заходи забезпечення позову втратили чинність з 04.04.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до виконавчої служби, і в рамках виконання цього рішення набула та зареєструвала за собою право власності на спірний будинок. Для цього за її ж ініціативи, з метою відчуження на свою користь спірного будинку було вилучено з реєстру обтяжень відповідний запис.

Крім того заходи забезпечення позову, вживаються судом з метою забезпечення виконання судового рішення. Але окрім юридичної втрати чинності заходів забезпечення позову, є ще й сам механізм зняття такого обтяження (арешту) та вилучення обтяження з реєстру речових прав. Арешт накладений ухвалою від 03.01.2019 року по справі №501/3888/18 був знятий постановою Головного державного виконавця Чорноморського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашиної Катерини Юріївни 31.08.2021 року в рамках виконавчого провадження №59402669, де стягувачем була - ОСОБА_1 , а боржником ОСОБА_2 та в рамках якого право власності на спірний будинок перейшло до ОСОБА_1 .. Звертаю увагу суду, що дана постанова державного виконавця Хлистіковою В.В. оскаржена не була. І претензій до правомірності переходу права власності на свою користь вона також не висловлювала.

А тому посилання на вищевказану ухвалу і вжиті на підставі неї заходи забезпечення позову є безпідставними та маніпулятивними, такими що мають на меті ввести суд в оману.

ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує що ОСОБА_2 відчужив своє майно з метою виведення з під арешту та для уникнення виконання судового рішення.

Це твердження з самого початку не відповідає дійсності, оскільки «з під арешту» (який як стверджує Позивач існував) вивела спірний будинок саме ОСОБА_1 , зареєструвавши будинок за собою за результатами виконавчого провадження.

Стосовно твердження Позивача про нібито фіктивність відчуження ОСОБА_2 спірного будинку. вважаємо за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Верховним судом України у постанові від 27.01.2020 року у справі №761/26815/17 зроблено висновок, що ознака вчинення фіктивного правочину є вчинення його лише «для виду» повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалась досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

Виходячи з змісту позовної заяви, Позивач стверджує, що відчуження ОСОБА_5 спірного будинку мають ознаки «фраудаторності», є фіктивним та таким що не спрямоване на встановлення, зміну або припинення цивільних прав. Це твердження не відповідає дійсності та суперечить навіть тій судовій практиці, яка наведена Позивачем у позовній заяві, з огляду на наступне.

У постанові від 7 жовтня 2020 р. по справі № 755/17944/18 сформульовано висновок щодо конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі, яка включає:

момент укладення договору (коли боржник усвідомлює, що майно заберуть за борги);

контрагента з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа);

ціну (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника)

У сформованій судовій практиці конструкція «фраудаторності» застосовується до осіб, які передбачаючи невідворотне, або ж цілком вірогідне винесення судового рішення про стягнення боргу (реального боргу як заборгованість за кредитним договором, договором позики, заборгованість за поставлений товар чи завдану майнову шкоду. В цього боргу має бути окреслений розмір та реальна підстава виникнення), або після винесення судового рішення до пред`явлення його до виконання, свідомо з метою уникнення такого виконання відчужують власне майно, що призводить до їх неплатоспроможності та як наслідок неможливості виконання судового рішення.

Предметом розгляду справи №501/3888/18 є не спірний будинок, а стягнення грошових коштів. Задля застосування конструкції «фраудаторності» Позивач має довести що відчуження спірного будинку унеможливить виконання судового рішення. В цей же час ОСОБА_1 не надано жодних доказів того, що після відчуження спірного будинку ОСОБА_2 став неплатоспроможним, та таке відчуження призведе до неможливості виконання судового рішення.

А тому реальний намір відповідача ОСОБА_2 на відчуження спірного будинку виник ще до моменту коли він дізнався про наявність судового спору (що підтверджується відповідними доказами) крім того ніякого боргу у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 не існує, наявний лише формальний судовий спір, ініційований ОСОБА_1 з наміром заволодіти спірним будинком.

Щодо контрагента на користь якого ОСОБА_2 відчужив спірний будинок. Після внесення спірного будинку в статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «БУДНОС», ОСОБА_2 відчужив свою частку в статутному капіталі на користь ОСОБА_6 , яка стала власником 100% статутного капіталу товариства, а тому фактично єдиним власником спірного будинку. ОСОБА_6 не є родичем, пов`язаною чи іншим чином близькою в будь-якому сенсі особою відносно ОСОБА_2 ..

За попередньою домовленістю сторін відчуження будинку відбулось саме шляхом внесення будинку у статутний капітал новоствореної юридичної особи, з подальшим продажем ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 частки, оскільки такий порядок задовольняв обидві сторони, а ОСОБА_6 мала на меті використовувати спірний будинок у комерційній діяльності.

Таким чином дане відчуження нерухомого майна, не має жодної з ознак «фраудаторності».

Відповідно до висновку зробленого у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.05.2023 року по справі №904/648/22 боржник, який відчужує майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості, або виникнення у нього обов`язку зі сплати боргу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Проте сама по собі ця обставина не дає права кваліфікувати такий правочин як фраудаторний, оскільки, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, обставини, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору мають перевірятися у сукупності, тому що кожна окрема обставина сама по собі не спричиняє фраудаторність, а презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами, які у своїй сукупності засвідчують шкідливість вчиненого правочину, вживання права на зло. Разом з тим, сам по собі факт пред`явлення позову не може свідчити про беззаперечну обґрунтованість позовних вимог, однозначне їх задоволення, а таке звернення з позовом не може зупинити господарську діяльність особи, до якої пред`явлено позов, зокрема можливість розпоряджатися майном.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірний акт приймання-передачі майна від 27.10.2022р. є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, лише засвідчує факт приймання-передачі майна, тобто виконання волі уповноваженого органу (загальних зборів учасників), та фіксує об`єкти нерухомості, які передаються ОСОБА_2 у статутний капітал ТОВ «БУДНОС». А тому акт приймання-передачі нерухомого майна не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, а відтак, не може бути визнаний недійсним з наведених Позивачем підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом, зокрема, у постановах від 26.01.2021 у справі №911/2525/19, від 22.05.2018 у справі № 910/12258/17, від 05.02.2019 у справі №10/Б-5022/1319/2011, від 27.11.2018 у справі № 910/22274/17.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів судом.

Згідно зі ст. 16 ЦК України одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному законодавством, є визнання правочину (договору) недійсним.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення.

У контексті зазначеного предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-передачі, оскільки такі акти самі по собі права позивача не порушують.

Водночас, спосіб захисту у вигляді визнання недійсним акту прийому-передачі не міститься в переліках способів захисту права, що визначені в ст.16 ЦК України та ст. 20 ГК України, не передбачений він також іншими нормами права.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом, зокрема, у постанові від 26.01.2021 у справі №911/2525/19.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 64756702 від 09.09.2022 державного реєстратора Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію договору купівлі-продажу серія та номер 2486, виданого 21.05.2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак 3.І..

Наявність даної позовної вимоги чітко відображає весь початковий намір ОСОБА_1 на заволодіння спірним будинком, іде в розріз з усіма позовними вимогами, підставами заявленого позову. Адже саме це рішення державного реєстратора дозволило відновити порушені права ОСОБА_2 , та зареєструвати право власності на спірний будинок за ним. Скасування даного рішення призведе до того що спірний будинок вибуде з власності ОСОБА_2 .. Адже всі її аргументи зводяться до того що ОСОБА_2 нібито умисно відчужив будинок аби уникнути виконання судового рішення в даній справі. Але задоволення даної позовної вимоги призведе до того що ОСОБА_8 втратить право власності на будинок і як наслідок на нього не зможе бути звернене стягнення. Кожна сторона має довести ті обставини на які посилається, Позивач у своїй позовній заяві ніяк не аргументує як задоволення даної позовної вимоги може поновити її права, навпаки з усього змісту позовної заяви можна зробити висновок про протилежне.

Реєстрація прав за ОСОБА_5 відбулась у рамках виконання рішення по справі №501/470/22. Дане рішення ОСОБА_1 по суті не оскаржується, лише в частині стягнення з неї судових витрат, тобто сама Позивач визнає законним судове рішення по суті.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не конкретизовано, який саме акт визнати недійсним, про що він, тощо.

Відповідно наданих матеріалів (т. 1 а.с. 6-8, 11, т. 2 а.с. 45-46) жодного доказу в підтвердження своїх позовних вимог про: визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 65374475 (номер відомостей про речове право:48350865) від 07.11.2022 року (запис № 2916589 у державному реєстрі речових прав) державного приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про реєстрацію за ТОВ «БУДНОС» (код 44866327) права власності на житловий будинок, загальною площею 243,4 кв. м., житловою площею 87,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,0845 га, кадастровий номер: :02:003:0003 за адресою: АДРЕСА_5 .» позивачем та її представником суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258, 259, 263 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДНОС», державного реєстратора Козлова Юрія Вікторовича, Васильківська сільська рада Болградський район, Одеської області, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про визнання недійсним акту прийому передачі нерухомого майна до статутного капіталу, скасування державної реєстрації права власності задовольнити частково.

Провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 65374475 (номер відомостей про речове право:48350865) від 07.11.2022 року (запис № 2916589 у державному реєстрі речових прав) державного приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про реєстрацію за ТОВ «БУДНОС» (код 44866327) права власності на житловий будинок, загальною площею 243,4 кв. м., житловою площею 87,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 0,0845 га, кадастровий номер: :02:003:0003 за адресою: АДРЕСА_5 закрити.

В частині позовних вимог про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «БУДНОС», серія та номер 1156,1157 виданий 27.10.2022 року приватним нотаріусом Вінницької міської нотаріального округу Євстратовою О.О.:

Визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 65374475 від 02.11.2022 року державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про припинення права власності:

Визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 64756702 (номер відомостей про речове право:47818920) від 09.09.2022 року державного реєстратора Васильківської сільської ради Болградського району Одеської області Козлова Юрія Вікторовича про державну реєстрацію договору купівлі продажу серія та номер2486, виданого 21.05.2007 року приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Стрижак З.І. відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 09 серпня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.