Справа № 357/7577/23
Провадження № 2/357/2270/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюку П.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

29.05.2023 позивач звернувся досуду з вказаним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 22.06.2023, обґрунтовуючи тим, що 20.02.2021 було укладено кредитний договір №300419327 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . Відповідно до Реєстру боржників №135 від 25.05.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 300419327. 20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45473.00 гри., з яких:12000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 33473 грн. - сума заборгованості за відсотками.17.02.2021 було укладено кредитний договір №10240-02/2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (п. 7 Кредитного договору). 11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.Відповідно до Реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до Договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15750 грн., з яких: 4500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11250 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.03.02.2021 було укладено кредитний договір №/627285 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група» та ОСОБА_1 , який підписаний електронним цифровим підписом позичальника (п. 7 Кредитного договору). 21.01.2022 між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21012022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група»» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників.Відповідно до Реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу №21012022 від 21.01.2022, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15500 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11500 грн. - сума заборгованості за відсотками.Згідно умов кредитних договорів позичальник зобов`язувався повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. Однак, всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021 в розмірі 45473,00 грн., заборгованість за кредитним договором №10240-02/2021 від 17.02.2021 в розмірі 15750,00 грн., заборгованість за кредитним договором № /627285 від 03.02.2021 в розмірі 15500,00 грн., всього за кредитними договорами 76723,00 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн..

26.06.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами.

18.07.2023 відповідач - ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що у задоволенні позову потрібно відмовити виходячи з наступного. Щодо укладання кредитного договору №300419327 від 20.02.2021, то позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику. Зокрема, ні в кредитному договорі №300419327, ні в паспорті споживчого кредиту до договору №300419327 не міститься жодної інформації про спосіб надання кредиту. В той же час, у п. 2.2.2.1 кредитного договору № 300419327 чітко прописано, що обов`язком позичальника є: «здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені Договором». Тоді, як п. 2.1.2 кредитного договору №300419327 не містить серед обов`язків кредитодавця надання коштів позичальнику. Разом із тим, предмет договору теж не містить інформації про спосіб надання кредитних коштів. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт отримання нею кредитних коштів. Будь-яких доказів на підтвердження видачі кредитором коштів, або перерахунок на її карту та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано. Розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо вищевикладених істотних умов договору. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником. Документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно-правових актах, а саме в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також, лише вказаними документами може підтверджуватися обставина надання грошових коштів у безготівковій формі, але вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов`язання первісним кредитором. Позивач не надав жодних доказів правильності розрахунку заборгованості. Так, у матеріалах до позовної заяви присутній розрахунок заборгованості в довільній формі, з якого незрозуміло, яким чином розраховувалися суми заборгованостей за відсотками, взагалі незрозуміло звідки взялися вищезазначені суми, а також всі ці розрахунки не підтверджені первинними документами, оформленими згідно правил бухгалтерського обліку. Також, відсутні докази продовження строку дії кредитного договору, які б дозволяли позивачу нараховувати відсотки за користування кредитом за період після закінчення дії кредитного договору.Згідно паспорту споживчого кредиту до Договору №300419327 від 20.02.2021, строк кредитування складає 30 днів (з можливістю продовження строку).Так. згідно п. 1.9 договору № 300419327 від 20.02.2021 та п. 5 Графіку розрахунку до Договору № 300419327, у разі користування кредитом понад встановлений в п. 1.2. договору строк, оновлений актуальний графік розрахунків відображається кредитодавцем позичальнику в особистому кабінеті позичальника.Крім того, роздруківка з сайту Позивача, на якому розміщується особистий кабінет позичальника, належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду України.Позивач не надав доказів, що відповідач був ознайомлений з оновленим Графіком розрахунків, який був складений в результаті продовження дії кредитного договору. Зокрема, відсутній оновлений графік розрахунків з підписом відповідача. Щодо нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами понад встановлений договором № 300419327 від 20.02.2021 строк кредитування, то право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12). Тому, дії позивача по нарахуванню відсотків за користування кредитом у період поза межами дії договору, тобто після 22.03.2021 в сумі 33473,00 гривень є такими, що не ґрунтуються на законі. Також, зазначає, що позивач не надав належно оформленого Реєстру прав вимог згідно Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. Згідно п. 4.1 Договору факторингу № 20102022, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору. Позивачем не надано Реєстру прав вимог, а витяг з Реєстру прав вимоги № 1 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 не є належно оформленим, адже не містить підписів Клієнта та Фактора. З чого можемо зробити висновки, що право вимоги клієнта не перейшло до фактора. Тож, у ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відсутнє право позиватися до неї.Щодо укладання договору про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021. Відповідно до даних паспорту фінансового кредиту № 10240-02/2021 від 17.02.2021, кредит надається безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) на строк - 10 днів.Також, згідно п. 1.5 договору про надання фінансового кредиту № 10240-02/2021, датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта. Але, позивачем не надано жодних доказів, які б засвідчували факт перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, а з цього можна зробити висновок, що договір вважається неукладеним, адже не було перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (позиція Верховного Суду викладена в постанові від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).Позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів. Будь-яких доказів на підтвердження кредитором перерахунку кредитних коштів на карту відповідача та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано. Сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо вищевикладених істотних умов договору. Отже, позивач не довів обставину набрання чинності кредитним договором, а відповідно і зобов`язання за таким договором виконуватися не можуть, оскільки невиконані обов`язки кредитором. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договорупозичальником.Відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач. Так, у матеріалах позовної заяви присутній розрахунок заборгованості проведений позивачем в довільній формі, з якого незрозуміло, яким чином розраховувалися суми заборгованостей за відсотками, взагалі незрозуміло звідки взялися вищезазначені суми, а також всі ці розрахунки не підтверджені первинними документами, оформленими згідно правил бухгалтерського обліку.Відсутні докази продовження строку дії кредитного договору, які б дозволяли позивачу нараховувати відсотки за користування кредитом за період після закінчення дії кредитного договору.Згідно п. 1.2 договору № 10240-02/2021 від 17.02.2021, паспорту кредиту та Графіку розрахунку до договору 10240-02/2021, кредит надається строком на 10 днів, тобто до 26.02.2021. Пункт 2.3 договору № 10240-02/2021 від 17.02.2021 передбачає можливість пролонгації кредиту, але позивач не надав жодних доказів, які засвідчували факт пролонгації договору про надання фінансового кредиту № 10240-02/2021 від 17.02.2021.Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Також, згідно п. 4.3 договору зазначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 цього Договору та/або Додатку/ах) до цього Договору, проценти передбачені у п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.Тоді ж як, кредитор не дотримався цієї норми договору, а здійснював нарахування відсотків за значно більший період. Хоча, наведений графік розрахунку заборгованості, не інформує за який саме період проведено нарахування відсотків, взагалі незрозуміло від яких сум відштовхувався кредитор. Тож, цей розрахунок не може вважатись достовірним, достатнім та належним доказом. Тому, дії позивача по нарахуванню відсотків за користування кредитом у період поза межами дії договору, тобто після 26.02.2021 в сумі 11250,0 гривень є такими, що не ґрунтуються на законі. Щодо укладання договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021, то відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику.Відповідно до п. 1.4 договору про надання фінансового кредиту № /627285 від 03.02.2021 та даних паспорту фінансового кредиту, кредит надається безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку, вказану клієнтом), проте, позивачем не надано жодних доказів, які б засвідчували факт перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, а з цього можна зробити висновок, що договір вважається неукладеним, адже не було перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача та не надано доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів.Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником.Документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно- правових актах: Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов`язання первісним кредитором.Відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач.Відсутні докази продовження строку дії кредитного договору, які б дозволяли позивачу нараховувати відсотки за користування кредитом за період після закінчення дії кредитного договору.Згідно п. 1.2 договору № /627285 від 03.02.2021, паспорту кредиту та Додатку № 1 до договору № /627285 від 03.02.2021, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2021. В той же час, позивач не надав жодних доказів, які засвідчувалифакт пролонгації договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021. А право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Також, згідно п. 4.3 договору зазначено, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 цього Договору та/або Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені у п. 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.Тоді ж як, кредитор не дотримався цієї норми договору, а здійснював нарахування відсотків за значно більший період. Наведений графік розрахунку заборгованостіне інформує за який саме період проведено нарахування відсотків, взагалі незрозуміло від яких сум відштовхувався кредитор. Тож, цей розрахунок не може вважатись достовірним, достатнім та належним доказом. Тому, дії позивача по нарахуванню відсотків за користування кредитом у період поза межами дії договору, тобто після 27.02.2021 в сумі 11500,00 грн. є такими, що не ґрунтуються на законі. Також, зазначає, що вона має на своєму особистому фінансовому утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тож виплата такого великого розміру кредитної заборгованості, жодним чином необґрунтованої законом та доказами, є непосильним тягарем для мене. Тому, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

25.07.2023 та 28.07.2023 представник позивача, за довіреністю Летун Тетяна Віталіївна, подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що ознайомившись з відзивом відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Щодо укладення договорів. Як зазначалося в позовній заяві та не заперечується стороною відповідача, ОСОБА_1 було укладено наступні договори: 1) договір про надання фінансового кредиту № 10240-02/2021 від 17.02.2021 з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором,у відповідності з п.п.6.1. кредитного договору.Відповідно до п.п. 1.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.Відповідно до п.п. 1.2. Кредит надається строком на 10 днів, тобто до 26.02.2021. Строк дії Договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».При укладенні Договору про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021, клієнтом власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки: 5354-66хх -хххх-7445 на яку і було перераховано кредитні кошти. 2) Договір про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021 з ТОВ «Кредитна установа «Європейська Кредитна Група», підписано одноразовим ідентифікатором (у відповідності з п.п.6.1 кредитного договору). Відповідно до п.п. 1.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.Відповідно до п.п. 1.2. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2021.Відповідно до п.п. 1.4. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.При укладенні Договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021, клієнтом власноруч було зазначено реквізити платіжної банківської картки: 5354-66хх-хххх-7445 на яку і було перераховано кредитні кошти.3) 20.02.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договіркредитної лінії № 300419327, підписано одноразовим ідентифікатором, у відповідності з п.п.4.4. кредитного договору).Відповідно до п.п.1.1., за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, на суму 12000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».Відповідно до п.п. 1.2. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.Відповідно до п.п.4.1. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.uа.Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами та правилами надання кредитів під час укладення та підписання договорів Відповідачем висловлено не було.У відповідності до умов кожного з вищезазначених договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договорів, а саме НОМЕР_1 , до того ж, даний номер телефону зазначений у відзиві як засіб зв`язку ОСОБА_1 .Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.Сторони узгодили розміри кредитів, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ними, у кожному з договорів передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення Позичальника зі всіма істотними умовами договорів та про наявність волі Відповідача для укладення кредитних договорів та договору позики в електронній формі, на погоджених умовах, шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між Відповідачем та Первісними Кредиторами не було б укладено.Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 №524/5556/19, від 07.10.2020 №127/33824/19, від 23.03.2020 №404/502/18.Отже, позивач підтверджує факт укладання відповідачем Кредитних договорів в електронній формі та підписання договорів з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тому позовні вимоги Позивача є законними та обґрунтованими. Щодо перерахування кредитних коштів та розрахунків заборгованості. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноруч позичальником при укладанні кредитного договору.ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договорами, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку.Звертаєувагу,щовідповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. З метою надання, вичерпної інформації по справі у відповідності до договорів факторингу позивач звернувся до ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «Таліон Плюс» з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами.Від ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» позивач отримав інформаційну довідку за Вих.№472/05 від 16.05.2023, як доказ переказу коштів ОСОБА_1 та розрахунок заборгованості по Договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021.Надані позивачем докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження надання/перерахування коштів позичальнику та обґрунтування розміру заборгованості відповідача по Договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021, отже позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є законними та обґрунтованими. Наданий первісним кредитором розрахунок заборгованості жодним чином не суперечить розрахунку, який було додано до позовної заяви на підтвердження розміру заборгованості за договором, а лише його доповнює та деталізує. Позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до Відповідача. Всі нарахування за порушення кредитних зобов`язань здійснювались виключно первісним позикодавцем. Щодо нарахування відсотків. У відповідності до умов кожного з укладених Відповідачем договорів передбачено строки та умови нарахування відсотків, а саме: 1) уп. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021, укладеному з ТОВ «ФК «Інвеструм» передбачено, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 657,0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.80% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.Відповідно до п.п 2.3. У разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.Відповідно до п.п. 3.3.3. Договору, клієнт має право, продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.Відповідно до п.п.4.3. Кредитного договору, У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 2) у п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту № /627285 від 03.02.2021, укладеному з ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» зазначено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.Відповідно до п.п.3.3.3. Продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.Відповідно до п.п. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору. 3) у п. 1.4 Договору кредитної лінії №300419327 від 20.02.2021укладеному з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передбачено, що за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 62,05 (шістдесят дві цілих п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,17 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінетіВідповідно до п.п. 1.7. Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на певних умовах. Відповідно до п.п.4.3 Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.Щодо відступлення права вимоги, то Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.11.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додавалась до позовної заяви).Відповідно до Реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15750 грн., що підтверджується копією Реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до Договору факторингу №11082021 від 11.08.2021. 25.05.2021 між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45473.00 грн., що підтверджується копією Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022. 21.01.2022 між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №21012022, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.Відповідно до Реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу № 21012022 від 21.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15500 грн., що підтверджується копією Реєстру боржників від 21.01.2022 до Договору факторингу № 21012022 від 21.01.2022. Враховуючи те, що Реєстри боржників до Договорів Факторингу містять інформацію щодо великої кількості боржників, що є банківською таємницею, розкриття якої має здійснюватися у визначеному законом порядку, надалаксерокопіювання (Витягів) з Реєстрів боржників, що містять лише дані відповідача, інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб. Тому, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

27.07.2023 представник позивача, за довіреністю Летун Тетяна Віталіївна, подала до суду клопотання про долучення доказів до справи, а саме: копію інформаційної довідки за Вих.№478/07 від 24.07.2023, як доказ переказу коштів ОСОБА_1 та копію розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021 від ТОВ «ФК «Інвеструм» та копію платіжного доручення від 2.02.2021, як доказ переказу коштів ОСОБА_1 , від ТОВ «Таліон Плюс».

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).

Судом встановлено, що 20.02.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №300419327, який підписаний одноразовим ідентифікатором, у відповідності з п.п.4.4. кредитного договору (а.с. 9-11), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 12000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до п.п. 1.2. Договору кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.

За користування Кредитом протягом дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в порядку передбаченому п.п.1.4 Договору.

Відповідно до п.п. 1.7. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Відповідно до п.п.4.1. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 8), що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.uа.

Відповідно до п.п.4.4. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Встановлено, що 17.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №10240-02/2021, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника з одноразовим ідентифікатором,у відповідності з п.п. 6.1, 7 Кредитного договору (а.с. 21-23), відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надається строком на 10 днів, тобто до 26.02.2021, зі сплатою 657,0% річних від суми кредиту в розрахунку 1,8% на добу, тип процентної ставки - фіксована. Строк дії договору починається з моменту його укладення, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», які розміщені на сайті zecredit.com.ua, і приймаючи умови договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» (п. 1.7, 6.8 Договору).

Відповідно до п.п. 1.7. Договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.п. 6.6. Договору, підписанням Договору Клієнт підтверджує, що він усвідомлює та погоджується із тим, що на цей Договір не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Встановлено, що 03.02.2021 між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/627285, який підписаний електронним цифровим підписом позичальника одноразовим ідентифікатором, у відповідності з п.п.6.1, 7 Кредитного договору (а.с. 34-35), відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надаєтьсянадається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 25 днів, тобто до 27.02.2021, зі сплатою 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Строк дії договору починається з моменту його укладення, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Також, встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Публічна пропозиція (оферта) ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на укладення договору фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства: eurogroshi.com.ua, і приймаючи умови договору ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту товариства (п. 1.5, 6.8 Договору).

Відповідно до п.п. 1.6. Договору клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.п. 6.6. Договору, підписанням Договору Клієнт підтверджує, що він усвідомлює та погоджується із тим, що на цей Договір не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Кісіна О.С. електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (R44888) у договорі про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021, електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (МNV74J2G) у договорі №300419327 від 20.02.2021 та електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (W72946) у договорі про надання фінансового кредиту №10240-02/2021від 17.02.2021 приєдналася до Правил надання коштів у позику, визнала та погодилася на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.

Вищевказані кредитні договори №300419327 від 20.02.2021, №10240-02/2021від 17.02.2021та №/627285 від 03.02.2021підписані відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Також, підписання кредитних договорів свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Отже, встановлено, що вказані кредитні договори, які підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавався, а тому між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

20.10.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022 (а.с. 12-13), відповідно до умов якого клієнт зобов?язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається на наступний календарний день після підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановлений у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (а.с. 113-115, 150-152) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 45473.00 грн, з яких:12000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 33473 грн - сума заборгованості за відсотками.

Тому, суд вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо відсутності доказів на підтвердження переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки в матеріалах справи наявна належна копія Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, підписана сторонами договору.

11.08.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11082021 (а.с. 24-25), у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №11082021 від 11.08.2021 (а.с. 26), клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 (а.с. 110-112, 147-149) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 15750 грн, з яких: 4500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11250 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

21.01.2022 між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №21012022 (а.с. 36-38), у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №21012022від 21.01.2022 (а.с. 39), клієнт ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передав фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в свою чергу фактор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором до боржників. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 21.01.2022 до договору факторингу №21012022 від 21.01.2022 (а.с. 116-118, 153-155) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 15500 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11500 грн - сума заборгованості за відсотками.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.

Таким чином, у разі сплати відповідачем ОСОБА_1 коштів на рахунок первісних кредиторів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані для погашення кредитної заборгованості.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідно до умов договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, що укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ», договору факторингу №11082021 від 11.08.2021, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», договору факторингу №21012022 від 21.01.2022, що укладений між ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021, кредитним договором №10240-02/2021 від 17.02.2021 та кредитним договором №/627285 від 03.02.2021.

Так, частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач - ОСОБА_1 заперечуючи проти позову, зазначає, що в жодному з кредитних договорів позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем кредитних коштів.Будь-яких доказів на підтвердження видачі кредитором відповідачу коштів, або перерахунок на його карту та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником, адже позивач не надав жодних доказів правильності розрахунку заборгованості. Так, у матеріалах позовної заяви присутній розрахунок заборгованості в довільній формі, з якого незрозуміло, яким чином розраховувалися суми заборгованостей за відсотками, взагалі незрозуміло звідки взялися вищезазначені суми, а також всі ці розрахунки не підтверджені первинними документами, оформленими згідно правил бухгалтерського обліку. Також, відсутні докази продовження строку дії кредитного договору, які б дозволяли позивачу нараховувати відсотки за користування кредитом за період після закінчення дії кредитного договору.

Однак, суд критично оцінює зазначені твердження відповідача, виходячи з наступного.

Позивач, на підтвердження укладення кредитного договору №300419327 від 20.02.2021, а саме видачі коштів по договору, надав копію платіжного доручення від 20.02.2021 (а.с. 131), згідно якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 12000,00 грн, на підтвердження укладення кредитного договору №10240-02/2021 від 17.02.2021 надав копію інформаційної довідки за №478/07 від 24.07.2023 (а.с. 125), згідно якої ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» перерахувало на картковий рахунок відповідачапозику в розмірі 4500,00 грн, реквізити якого було власноручно вказано ОСОБА_1 у договорі (535466ХХ -ХХХХ-7445), та на підтвердження укладення кредитного договору №/627285 від 03.02.2021 надав копію інформаційної довідки №472/05 від 16.05.2023 (а.с. 103), згідно якої ТОВ «Європейська кредитна група» перерахувало на картковий рахунок відповідача позику в розмірі 4000,00 грн, реквізити якого було власноручно вказано ОСОБА_1 у договорі (535466ХХ -ХХХХ-7445).

Надані позивачем платіжне доручення та інформаційні довідки є належними та достатніми доказами щодо підтвердження надання грошових коштів позичальнику, у відповідності до умов кредитних договорів, оскільки реквізити отримувача коштів, а саме відповідача ОСОБА_1 , відповідають даним, які вона зазначила у кредитних договорах: №10240-02/2021 від 17.02.2021, №/627285 від 03.02.2021 та№300419327 від 20.02.2021.

Крім того, аналізуючи умови кредитних договорів, саме підписання сторонами кредитного договору №10240-02/2021 від 17.02.2021, кредитного договору №300419327 від 20.02.2021 та кредитного договору №/627285 від 03.02.2021, є підтвердженням надання позичальнику суми кредитів у в розмірі визначених кредитними договорами.

Щодо нарахування відсотків, то у відповідності до умов кожного з укладених відповідачем договорів передбачено строки та умови нарахування відсотків.

Встановлено, що у п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021, укладеному з ТОВ «ФК «Інвеструм» передбачено, за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 657,0% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1.80% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п 2.3. Договору у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього Договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього Договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.п. 3.3.3. Договору, клієнт має право, продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Відповідно до п.п.4.3. Договору, у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №10240-02/2021 від 17.02.2021(а.с. 127-129), вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 10.08.2021 (момент перехову права вимоги) становить 15750,00 грн, яка складається з: 4500 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу та 11250 грн - суми заборгованості за відсотками, які нараховані первісним кредитором у відповідності до п. 1.3, 4.3 Договору.

Встановлено, що у п. 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021, укладеному з ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група» зазначено, що за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п.п. 3.3.3 Договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Відповідно до п.п. 4.3. Договору у разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 1.3. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №/627285 від 03.02.2021(а.с. 105-108), вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 21.01.2022 (момент перехову права вимоги) становить 15500,00 грн, яка складається з: 4000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу та 11500 грн - суми заборгованості за відсотками, які нараховані первісним кредитором у відповідності до п. 1.3, 4.3 Договору.

Відповідач заперечуючи розмір заборгованості за вказаними договорами про надання кредиту, зазначає, що надані позивачем розрахунки заборгованості, проведені ним без надання суду первинних бухгалтерських документів на підтвердження достовірності загального розміру заборгованості.

Однак, суд критично оцінює зазначене твердження відповідача, виходячи з наступного.

Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором (правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15ц).

Так, на підставу вимог щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами з позичальника позивачем, було надано, розрахунки заборгованості за кредитними договорами№/627285 від 03.02.2021 та №10240-02/2021 від 17.02.2021, виконані первісними кредиторами ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Інвеструм» станом на 21.01.2022 та 11.08.2021 (моменти відступлення права вимоги) відповідно.

Суд вважає, що надані позивачем розрахунки є належними та допустимими доказами утвореної заборгованості, враховуючи, що позивачем надані докази отримання кредитних коштів, а заперечуючи заявлені позивачем розміри заборгованості відповідачка свого розрахунку, який би спростовував доводи позивача щодо суми боргу за кредитними договорами №/627285 від 03.02.2021 та №10240-02/2021 від 17.02.2021, до суду не надала. Крім того, відповідачка не спростувала факт отримання кредиту.

Всупереч умовам кредитних договорів №/627285 від 03.02.2021 та №10240-02/2021 від 17.02.2021, відповідачка не виконала своїх зобов`язань щодо повернення наданих їй кредитів в строки, передбачені кредитними договорами №/627285 від 03.02.2021 та №10240-02/2021 від 17.02.2021, що підтверджується розрахунками заборгованості.

Встановлено, що у п. 1.4 Договору №300419327 від 20.02.2021 укладеному з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передбачено, що за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.4.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.2 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 62,05 (шістдесят дві цілих п`ять сотих) процентів річних, що становить 0,17 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.4.2. за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50 (шістсот двадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті.

Відповідно до п.п. 1.5. Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Відповідно до п.п. 1.7. Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на певних умовах: 1.7.1.зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 (вісімсот тридцять дев`ять цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним

Відповідно до п.п. 4.3 Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №300419327 від 20.02.2021 (а.с. 15), вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.10.2022 (момент перехову права вимоги) становить 45473,00 грн, яка складається з: 12000 грн - суми заборгованості за основною сумою боргу та 33473 грн - суми заборгованості за відсотками.

Однак, суд критично оцінює вказаний розрахунок заборгованості, оскільки розрахунку заборгованості за договором №300419327 від 20.02.2021, який здійснений первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивачем суду не надано, а наданий розрахунок заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» лише констатує, зокрема, суму заборгованості по нарахуванню відсотків у розмірі 33473,00 грн, визначену ще первісним кредитором і вказує на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договору факторингу позивачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення, тому, заборгованість за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021 визначена станом на 20.10.2022 у розмірі суми заборгованості за основною сумою боргу -12000,00 грн, заборгованість за кредитним договором №/627285 від 03.02.2021 визначена станом на 21.01.2022 у розмірі 15500,00 грн та заборгованість за кредитним договором №10240-02/2021 від 17.02.2021визначена станом на 11.08.2021 в розмірі 15750,00 грн, є доведеною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини першої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договорів №300419327 від 20.02.2021, №/627285 від 03.02.2021та №10240-02/2021від 17.02.2021 була ознайомлена, підписала договори про надання коштів у позику, однак умови договору порушила.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021 в розмірі 12000,00 грн, заборгованості за кредитним договором №/627285 від 03.02.2021в розмірі 15500,00 грн та заборгованості за кредитним договором №10240-02/2021 від 17.02.2021в розмірі 15750,00 грн, всього 43 250,00 грн.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 1, 2 якої, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1513,01 грн.

Керуючись ст. 11, 207, 526, 610, 611, 612, 628, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №300419327 від 20.02.2021 у розмірі 12000,00 грн, заборгованість за кредитним договором №/627285 від 03.02.2021 у розмірі 15500,00 грн та заборгованість за кредитним договором №10240-02/2021 від 17.02.2021 у розмірі 15750,00 грн, всього у розмірі 43 250,00 грн.(сорок три тисячі двісті п`ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1513,01 грн. (одна тисяча п`ятсот тринадцять гривень 01 копійка).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 07.09.2023.

Суддя О. В. Бондаренко