Справа № 278/1639/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на вище вказане майно, на яке померла, за життя не встигла належним чином оформити право власності.

Позивач для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, звернувся до нотаріуса, однак отримав відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду для захисту своїх прав.

У судове засідання сторони або їх представники не з`явились.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника; позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні (а.с. 44).

Відповідачем також подано заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги визнала (а.с. 35).

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а.с. 23), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 09.11.1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Левківської сільської Ради народних депутатів Житомирського району Житомирської області Мороз В. П., що зареєстрований в реєстрі за № 38 (а.с. 12) ОСОБА_3 прийняла у дар жилий будинок, що знаходиться в с. Клітчин Житомирського району Житомирської області, і розташований на земельній ділянці розміром 800 кв. м.

За інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів № 319773175 від 09.01.2023 року (а.с. 14) відомості про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , у державному реєстрі відсутні (а.с. 14).

Згідно довідки КП « Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації № 5262 від 09.08.2022 року (а.с. 16) право власності на житловий будинок площею 49 кв. м., по АДРЕСА_3 , не зареєстровано.

Відповідно до виписки з по господарської книги № 1161 від 17.10.2022 року, виданої виконкомом Глибочицької сільської ради, житловий будинок по АДРЕСА_1 , згідно запису в по господарській книзі № 13, за 1996-2000 роки, рахується за померлою ОСОБА_3 (а.с. 17).

З довідки ФОП ОСОБА_4 № 305 від 20.07.2022 року (а.с. 7) вбачається, що внаслідок перепланування (влаштування та демонтування перегородок, перебудови печей), без втручання в несучі капітальні конструкції, загальна площа будинку змінилася з 49,0 кв. м. на 51,5 кв. м.

Згідно спадкової справи № 25/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 50-106) із заявою про прийняття спадщини в частці кожному на житловий будинок АДРЕСА_1 звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 68); ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 відмовився.

09.01.2023 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т. О. своєю постановою № 23/02-17 позивачу відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вище зазначену частину майна (а.с. 10-11).

Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Стражник Т. О. (а.с. 18) спадкоємцями до всього майна померлої, які прийняли спадщину, є її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1265 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивач є одним із спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 , яка за життя не встигла оформити своє право власності на спірне майно, зважаючи на відсутність у позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на майно у нотаріуса або в уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1265, 1267, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 ід. частку житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 14.07.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік