465/4329/22
6/465/101/23
У Х В А Л А

Іменем України

04.09.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Сподар І.М.,

заявника приватного виконавця Шелінської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до Франківського районного суду м. Львова із поданням про визначення частки майна боржника, відповідно до якого просить визначити 1/2 ідеальної частки за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на рухоме майно - транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1968, 2013 року випуску, сірий, № кузова НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , для виконання виконавчого листа № 465/4329/22, виданого 08.02.2023 року Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики у формі розписки від 01.06.2022 року в розмірі 180 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги подання, просила такі задовольнити в повному обсязі. При цьому, зазначила, що боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, майна, на яке може бути звернене стягнення, не має, належний їй транспортний засіб відчужила, що свідчить про її намір ухилитися від виконання рішення суду.

Боржник, стягувач в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Вивчивши подання та долучені до нього матеріали, суд доходить переконання про наявність підстав для залишення такого без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII(далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підставою звернення приватного виконавця до суду із цим поданням стало те, що бездіяльність боржника ускладнює виконання рішення та, на переконання виконавця, є необхідність у зверненні стягнення на майно боржника, відтак є потреба у визначенні частки за боржником у рухомому майні, зареєстрованому за іншим з подружжя.

За змістом частини шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Порядок розгляду подання про визначення частки майна боржника у спільному майні передбачений статтею 443 ЦПК України, згідно з якою питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Судом встановлено, що 08.02.2023 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 01.06.2022 року в розмірі 180 000 грн. та суми судового збору в розмірі 1800 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. відкрито виконавче провадження № 70985184 від 08.02.2023 року. Окрім того, приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження винесено постанови про арешт майна та коштів боржника.

Як зазначає заявник, у зв`язку з тим, що в межах виконавчого провадження не виявлено коштів на рахунках боржника, а також рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого на праві приватної власності за боржником, необхідно визначити частку за боржником в рухомому майні, зареєстрованому за іншим з подружжя.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із результату аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 03.05.2023 року, 18.09.2021 року автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1968, 2013 року випуску, зареєстровано на нового власника - боржника ОСОБА_1 по договору, укладеному в ТСЦ. Однак, в подальшому 13.08.2022 року відбулася перереєстрація автомобіля по договору на іншого власника ОСОБА_3 (чоловіка боржника), а 21.04.2023 року автомобіль у власність набуто ОСОБА_4 .

Як зазначає Велика Палата Верховного суду у постанові від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11, за наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що поняття «спір про право», наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону частини шостої статті 294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому, якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах. Такий висновок узгоджується з висновком, сформульованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) про залишення позову без розгляду.

Оскільки рухоме майно, а саме автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 1968, 2013 року випуску, станом на момент розгляду подання у суді перебуває у власності іншої особи, суд доходить переконання про наявність в даному випадку спору про право, відтак, вказане подання підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 257, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику можливість звернення із позовом на загальних підставах для вирішення порушених у поданні питань.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя Величко О.В.