Справа № 502/258/22
УХВАЛА

27 липня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Балан М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши заяву представника відповідача

про

перегляд заочного рішення в цивільній справі № 502/258/22

за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна

про

скасування рішення приватного нотаріуса та поновлення права власності, -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2022 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивача ОСОБА_2 , підписана її представником ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна про скасування рішення приватного нотаріуса та поновлення права власності.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 15.06.2023 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни від 22.12.2021 року про державну реєстрацію, індексний номер: 62503813 і припинено право власності Акціонерного товариства «Альфа - Банк» на будівлю бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 45864186). Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЕДРПОУ: 23494714) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 992, 40 гривні. У задоволенні позову в частині решти позовних вимог - відмовлено.

17.07.2023 року від представника відповідача по справі - адвоката Мус Віктора Петровича надійшла заява про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник не з`явився на судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що йому не було відомо про дату судового засідання, оскільки на його електронну адресу не надходили судові повістки.

У зв`язку зі змінами до вказаного Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ України від 25.12.2015 року № 1127, для реєстрації права власності іпотекодержателя на заставне майно, більше не вимагається надання доказів вручення письмової вимоги про усунення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, у випадку, якщо іпотекодавець ухиляється від їх отримання, оскільки в даному випадку дотримано абз. 3 пп. 2 п. 61 Порядку. Також зазначив, що 30.11.2022 року внесено зміни до найменування юридичної особи АТ «Альфа - Банк» на АТ «Сенс - Банк».

На підставі вищезазначеного, представник відповідача, просив суд:

-скасувати заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 15.06.2023 року по справі № 502/258/22 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27.07.2023 року від представника позивача - ОСОБА_1 , надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому зазначено, що представник відповідача не довів, що йому не надходила на електронну адресу судова повістка про виклик у судове засідання, що відбулося 15.06.2023 року. Крім того, представник відповідача взагалі не зазначає причин неподання відзиву, адже він був присутній в підготовчому судовому засіданні 13.03.2023 року та не заперечував проти закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті. Вказав, що на виконання ухвали суду АТ «Альфа - Банк» не надано передбачені п. 61 Порядку довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації. Крім того, АТ «Альфа - Банк» на виконання ухвали суду, не надано висновок про вартість оцінки предмета іпотеки, який погоджено з Іпотекодавцем. Крім того, жодних пропозицій щодо проведення огляду (обстеження) предмета іпотеки на адресу ОСОБА_2 не надходило, тобто проведення огляду (обстеження) предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності не проводилось, що є грубим порушенням законодавства про оцінку майна.

На підставі вищезазначеного, представник позивача просив суд:

-заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача Мус Віктор Петрович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

На підставі письмової заяви представника позивача та представника відповідача, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 15.06.2023 року, позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інни Валеріївни від 22.12.2021 року про державну реєстрацію, індексний номер: 62503813 і припинено право власності Акціонерного товариства «Альфа - Банк» на будівлю бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 45864186). Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (код ЕДРПОУ: 23494714) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 992, 40 гривні. У задоволенні позову в частині решти позовних вимог - відмовлено, /т. ІІ а. с. 1-7/.

В заяві про перегляд заочного рішення, представник відповідача зазначив, що він не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Разом з тим, відповідно до поданих клопотань на протязі розгляду справи, представник відповідача неодноразово був сповіщений про судові засідання на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім того, відповідного до протоколу судового засідання від 16.05.2016 року вбачається, що електронна адреса представника відповідача, з якою він зареєстрований в електронному суді, співпадає з вищевказаною.

Згідно довідки про доставку електронного листа, встановлено, що 22.05.2023 року о 14 годині 43 хвилини судову повістку по цивільній справі № 502/258/22 було надіслано на електронну адресу представника відповідача -ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на електронну адресу відповідача, а саме: НОМЕР_2 mail.gov.ua. З вищевикладених довідок встановлено, що вказані судові повістки отримані представником відповідача 22.05.2023 року о 14 годині.

У частині першій статті 130 ЦПК України зазначено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Аналіз частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси.

У постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) зроблено висновок, що за змістом статті 14 ЦПК України для цілей цього Кодексу офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з пунктом 5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - це сервіс електронного кабінету Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, адреса електронної пошти, зазначена користувачем в електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, або адреса електронної пошти, зазначена в одному з державних реєстрів.

Як зазначалося, судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо такої адреси у нього немає.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22) сформульовано висновок про те, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то потрібно припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому потрібно виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Стаття 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» декларує, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Повідомлення сторін про час та місце розгляду справи станом на дату ухвалення заочного рішення проводилось відповідно до вимог ст. ст. 128, 129, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п. п. 66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 зазначено про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» [ВП] (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати

правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подання доказів. Так, згідно ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин, суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Разом з тим, в ході розгляду справи, судом були досліджені обставини на які посилається представник відповідача щодо предмету спору у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відсутність нових доказів у разі скасування заочного рішення суду, фактично призведе до затягування розгляду справи в суді першої інстанції та повторного ухвалення аналогічного за змістом судового рішення, що не відповідатиме принципам ефективності та своєчасності цивільного судочинства.

Згідно ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заяву представника відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 280, 287-289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника АТ «Альфа - Банк» про перегляд заочного рішення в цивільній справі № 502/258/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ткаченко Інна Валеріївна про скасування рішення приватного нотаріуса та поновлення права власності - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу положення ч. 4 ст. 287 ЦПК України, згідно яких у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан