Справа № 314/2551/22
Провадження № 2-др/314/8/23
27.07.2023 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Свідунович Н.М.,
секретар судового засідання Печонкіна В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Ткача Дениса Миколайовича, подану в інтересах відповідачки ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/2551/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення,
27.07.2023 на електронну адресу Вільнянського районного суду надійшли заперечення адвоката Заруднього І.В. в інтересах ОСОБА_2 , у яких останній зазначає, що представником позивача подано заяву із порушенням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, доказів погіршення здоров`я ОСОБА_1 не долучено. Дана норма передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник ОСОБА_2 стверджує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням вищевикладеного, на думку представника ОСОБА_2 , заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним, неспівмірним з ціною позову, а кількість часу, витраченого на надання правової допомоги позивачу необґрунтованою, при цьому понесення таких витрат не підтверджено належними доказами.Просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися судом вчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з неявкою учасників у судове засідання, відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши і проаналізувавши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, а також матеріали цивільної справи № 314/2551/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.06.2023, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь", ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, відмовлено у повному обсязі.
При ухваленні по справі рішення суду від 21.06.2023 судом не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, однак подаючи відзив на позовну заяву адвокат Ткач Д.М. зазначив про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Разом з тим, докази сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, були подані з порушенням встановленого п`ятиденного строку, у зв`язку з чим адвокатом Ткачем Д.М. було заявлено клопотання про поновлення строку на подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. На обґрунтування вказаного клопотання представником позивача зазначено, що у зв`язку із погіршенням здоров`я, ОСОБА_1 не мала змоги зустрітись із адвокатом та підписати договір, звіт на підтвердження витрат на правову допомогу у строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та бажала дочекатись складання повного тексту судового рішення. У зв`язку із ознайомленням з повним текстом рішення суду лише 26.06.2023 і поданням до суду доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, протягом п`яти днів з моменту ознайомлення з повним текстом рішення, суд вбачає підстави для поновлення вказаного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
За змістом ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За приписами п. 4 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1-3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18.
Таким чином, оскільки суд при прийнятті рішення по справі не вирішив питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу, то такий недолік підлягає усуненню шляхом прийняття додаткового рішення.
Стосовно наведених у запереченні представника ОСОБА_2 доводів щодо зменшення витрат, суд вважає, їх безпідставними, оскільки надані представником відповідача документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Клопотання адвоката Ткача Дениса Миколайовича, подане в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, задовольнити.
Поновити строк на подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, у цивільній справі № 314/2551/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Заяву адвоката Ткача Дениса Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 314/2551/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь», ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, задовольнити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Суддя Н. М. Свідунович