ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» листопада 2023 року

м. Харків

справа № 638/10466/20

провадження № 22ц/818/2134/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Волобуєва О.О.

учасники справи:

стягувач - ОСОБА_1 , представник стягувача - ОСОБА_2 ,,

боржник - ОСОБА_3 ,

заінтересована особа - Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, представник заінтересованої особи - Нагорний Р. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2023 року в складі судді Семіряда І.В.

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії/бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, боржник ОСОБА_3 .

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, задоволено його позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом примусового виселення.

На виконання зазначеного судового рішення видано виконавчі листи щодо кожного з відповідачів, зокрема, ОСОБА_3 .

Вказав, що 11 липня 2023 року він звернувся до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із виконавчими листами та заявами про відкриття виконавчого провадження. Проте, 31 липня 2023 року на його адресу надійшло повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутні відомості про дату народження боржника.

Зазначив, що таке рішення державного виконавця є незаконним, оскільки відсутність у виконавчому листі окремих відомостей про особу боржника, зокрема, дату його народження, не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Державний виконавець має право одержувати від державних органів та інших осіб необхідну для проведення виконавчих дій інформацію.

Просив визнати неправомірною відмову у відкритті виконавчого провадження, оформлену повідомленням старшого державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадник С.О. № 80466 від 25 липня 2023 року та скасувати зазначене рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, яке оформлено у виді повідомлення № 80466 від 25 липня 2023 року; зобов`язати уповноважену особу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції розглянути в передбаченому законом порядку питання про відкриття виконавчого провадження та відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 14 червня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова у справі № 638/10466/20, боржником у якому є ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2023 року скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково; визнано незаконними дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Стадник С.О. при винесенні повідомлення №80466 від 25 липня 2023 року про повернення виконавчого документа №638/10466/20 стягувачу ОСОБА_1 без прийняття до виконання, зобов`язавши державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право) стягувача ОСОБА_1 ; у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині зобов`язання уповноваженої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби в місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду - скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права. Виконавчий документ, що надійшов на примусове виконання, не відповідав вимогам закону, оскільки у ньому відсутні дані про дату народження боржника. Відомості щодо дати народження боржника виконавець зобов`язаний внести до Автоматизованої системи виконавчого провадження та вони є складовою Єдиного реєстру боржників. Доступ до інформації про боржника виконавець матиме в межах вже відкритого виконавчого провадження, а не на стадії його відкриття. Стягувач має право звернутися до суду для приведення виконавчого документа у відповідність вимогам закону.

21 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав судове рішення законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому акцентував увагу суду на тому, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

В суді апеляційної інстанції представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтримав доводи апеляційної скарги та вважав, що без відкриття виконавчого провадження він не має доступу до інформації про боржника.

До суду апеляційної інстанції інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. 21 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 разом з відзивом надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило. У зв`язку з чим суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його представника на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для його повернення без прийняття до виконання, тож дії державного виконавця були незаконними.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2021 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом примусового виселення; усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, а саме: квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з зазначеної квартири; стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору по 420,40 грн з кожного.

На виконання зазначеного судового рішення 14 червня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_3 , в якому вказано його прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків та адресу місця проживання. Зазначено, що інші відомості суду не відомі (а. с. 6-7 том 2).

Вказаний виконавчий лист стягувач ОСОБА_1 пред`явив до виконання до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

25 липня 2023 року державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання щодо виконавчого листа № 638/10466/20 від 14 червня 2020 року щодо боржника ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі даних про дату народження боржника (а. с. 8-9).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною та гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на справедливий суд, яка передбачає як прийняття судом остаточного рішення, так і його виконання, яке забезпечується державою.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2022 року у справі № 761/20750/13-ц (провадження № 61-15817св20) зазначено, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, за наявності даних щодо його прізвища, імені, реєстраційного номера облікової картки платника податків та адреси місця проживання не породжує обґрунтованих сумнівів щодо ідентифікації особи боржника з метою примусового виконання судового рішення, і тому сама по собі не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання.

Правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання, неодноразово і послідовно викладено у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 175/3554/14-ц (провадження № 61-11274св18), від 29 липня 2020 року у справі № 761/20750/13-ц (провадження № 61-21778св19), від 12 січня 2022 року у справі № 753/1329/20-ц (провадження № 61-7350св21), від 14 грудня 2022 року у справі № 504/3238/16-ц (провадження № 61-9909св22).

Отже, відсутність у виконавчому документі певної інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних, реєстраційного номеру облікової картки платника податків, не є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа, та дійшов правильного висновку, що дії державного виконавця щодо прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із відсутністю у ньому вказаних реквізитів, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Зазначені у виконавчому документі відомості щодо боржника дають змогу однозначно ідентифікувати особу боржника для цілей виконавчого провадження, враховуючи, що до облікової картки фізичної особи - платника податків вноситься, серед іншої, така інформація: прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, серія, номер свідоцтва про народження та паспорта, ким і коли виданий (за змістом статті 70.2 Податкового кодексу України).

Визнаючи незаконними дії виконавця щодо повернення стягувачу без виконання виконавчого листа з підстав відсутності у ньому даних про дату народження боржника суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений повноваженнями самостійно отримати вказану інформацію з метою ідентифікації особи боржника та захисту інтересів стягувача.

Доводи апеляційної скарги Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо того, що відомості про дату народження боржника виконавець зобов`язаний внести до Автоматизованої системи виконавчого провадження, та вони є складовою Єдиного реєстру боржників; що доступ до інформації про боржника виконавець матиме в межах вже відкритого виконавчого провадження, а не на стадії його відкриття, висновків суду не спростовують, оскільки Шевченківським відділом Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не надано доказів, що він у повній мірі скористався наданими йому законом правами та повноваженнями для своєчасного і повного виконання судового рішення та мав будь-які перешкоди у самостійному отриманні інформації щодо дати народження боржника.

Посилання Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на те, що стягувач має право звернутися до суду для приведення виконавчого документа у відповідність вимогам закону судова колегія відхиляє, адже вимоги цивільно-процесуального законодавства не передбачають обов`язок учасника справи надавати суду інформацію про дату народження потенційного боржника (частина третя статті 175 ЦПК України), тож суд не завжди має змогу зазначати цю інформацію у виконавчому листі.

Водночас, повернення виконавчого документа без виконання з формальних підстав за наявності у ньому інформації, що достовірно ідентифікує особу боржника, становить втручання у право заявника на судовий розгляд, оскільки перешкоджає швидкому виконанню судового рішення. Вказане може вплинути на розумність строків реалізації права стягувача на справедливий суд, оскільки право на суд є захищеним лише у разі виконання судового рішення у порядку, передбаченому законом.

Внаслідок повернення виконавчого документа без прийняття до виконання створюється ситуація, коли стягувач на заключному етапі захисту своїх цивільних прав, під час примусового виконання остаточного судового рішення змушений вживати додаткових зусиль для поновлення порушених прав, зокрема, повторно звертатись до суду для усунення недоліків виконавчого листа та повторно пред`являти його до виконання.

Таким чином, визнаючи незаконними дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, суд поновив порушене право стягувача на своєчасне та ефективне виконання судового рішення.

Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 761/20750/13-ц, провадження № 61-15817св20.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 21 листопада 2023 року.