Справа № 361/7084/20
Провадження № 2/361/238/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

за участю секретарів судового засідання - Удовенко Д.С., Мищенко С.Л., Калініченко Н.В., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

У жовтні 2020 року Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №15.

Рішення Броварського міськрайонного суду від 09 червня 2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_3 .

Нині батько дитини ОСОБА_2 перебуває у місцях позбавлення волі - у Білоцерківській виправній колонії №35.

Малолітній ОСОБА_4 разом з матір`ю були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , де проживали разом з прабабусею та прадідусем дитини до грудня 2019 року.

Відповідно до посвідчення, серії НОМЕР_2 , малолітній ОСОБА_4 є особою з інвалідністю до 18 років.

Згідно з виписки з історії хвороби від 04 листопада 2019 року, виданої ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України» малолітньому ОСОБА_4 встановлено діагноз - вроджена двостороння лучова косорукість IV типу (недорозвинутість передпліччя та зап`ястя); рубцова лучова девіація кісток (деформаційні дефекти зап`ястка); гіпоплазія I пальців кісті 4 типу (вроджена аномалія недорозвинутість 1 пальця). Тип 4 - вузький міжпальчевий проміжок або висячий палець); камптодактілія 2, 3, 4 пальців (вроджене зігнуте положення 2, 3, 4 пальців рук).

Дитині було проведено операційне втручання, резекція рудиментарного 1 пальця. Виконано коригуючу остеотомію 2 пальця з фіксацією спицею.

13 січня 2020 року ОСОБА_5 , прабабуся малолітнього ОСОБА_4 , звернулася до Броварського ВП ГУ НП у Київській області із заявою про зникнення ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня ОСОБА_5 звернулася із вищевказаною заявою до Служби у справах дітей Броварської міської ради, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_6 не повернулися додому. У березні 2020 року малолітньому ОСОБА_4 призначено проведення операції на суглобах у ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України». Також у цій заяві було зазначено, що ОСОБА_7 погано впливає на ОСОБА_3 , що, у свою чергу, призвело до укладання договору позики з банком на суму 60 000 гривень.

У подальшому було встановлено, що з грудня 2019 року ОСОБА_8 разом із сином ОСОБА_4 переїхала проживати до свого співмешканця ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

За вищевказаною адресою також проживають дві дочки ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , 2008 року народження, та ОСОБА_1 , 2009 року народження, а також його тітка ОСОБА_10 , 1937 року народження.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2020 року ОСОБА_11 позбавлено батьківських прав стосовно її дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнуто аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_7 .

Водночас старша дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_12 з батьком не проживає і не перебуває на його утриманні.

20 лютого 2020 року прабабуся ОСОБА_4 - ОСОБА_5 написала заяву до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області про факт перешкоджання їй та прадіду бачитися з правнуком. Також остання повідомила, що ОСОБА_7 побив її та прадіда у дитячому садочку, куди вони приходили побачити правнука.

З метою з`ясування обставин справи працівниками Служби у справах дітей Броварської міської ради обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вищевказаною адресою, та встановлено, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу «Калинка», для проживання дитини створені належні умови проживання. Його матір ОСОБА_3 мала намір відвести дитину на операцію.

10 червня 2020 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 ».

29 вересня 2020 року об 11 год. 45 хв. до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області надійшло повідомлення у телефонному режимі від адміністрації Броварської загальноосвітньої школи I-II ступенів №10 про малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який став жертвою жорстокого поводження, а саме фізичного насильства зі сторони його вітчима ОСОБА_7 .

Під час огляду дитини лікарем швидкої допомоги було зафіксовано чисельні забої на тілі дитини, гематоми голови, підозру на закриту черепно-мозкову травму, струс мозку та перелом руки та встановлено діагноз - струс головного мозку, гематоми на тілі, перелом лівої променевої кістки. Вид травми - побиття (довідка від 29 вересня 2020 року №7572).

29 вересня 2020 року спеціалістом (психологом) Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні лікарні.

Під час вказаної бесіди малолітній ОСОБА_4 розповів, що повсякденно отримує фізичні покарання від вітчима та є об`єктом психічного насилля з боку вітчима, матері та зведених сестер. Разом з цим, хлопчик розказав про його щоденні завдання від вітчима, а саме відтискання від підлоги 300 разів щодня. За тим як він робить фізичні вправи з віджимання слідкують його зведені сестри, які потім звітують вітчиму, чи виконав він завдання. Зі слів ОСОБА_6 , йому дуже важко віджиматися від полу 300 разів щодня, тому він старається обманути сестер щодо кількості виконаних ним віджимань, так щоб вітчим потім його не покарав. Також ОСОБА_6 пояснив, що має щоденні обов`язки, а саме: застеляти ліжка, замітати та мити підлогу.

У ході психологічної бесіди до малолітнього ОСОБА_4 прийшли його прабабуся та прадідусь, побачивши яких він зрадів та повідомив, що хоче знову з ними проживати у селі Пухівка.

29 вересня 2020 року малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було тимчасово поміщено до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» за поданням Служби у справах дітей Броварської міської ради від 29 вересня 2020 року №1378/02-09.1.

Разом з цим, 29 вересня 2020 року відділом поліції Броварського районного управління поліції відкрито досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбачено ч. 2 ст. 122 КК України.

Також у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває справа про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У характеристиці на учня 1-Ж класу Броварської загальноосвітньої школи Броварської загальноосвітньої школи I-II ступенів №10 вказано, що за період з 01 вересня 2020 року по 29 вересня 2020 року ОСОБА_4 дуже часто запізнюється на перший урок. Інколи приходить без зошитів та підручників. Перший тиждень навчання дитина проявляла активність та зацікавленість, але останнім часом він неуважний, пояснюючи таку поведінку поганим настроєм, залазив під парту як на уроках, так і на перерві.

Водночас відповідно до педагогічних характеристик на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дівчата мають низький рівень знань, на уроках неактивні, не виконують домашнє завдання, не мають друзів у школі.

Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 30 вересня 2020 року №397, складеного працівниками Служби у справах дітей, ювенальної поліції та Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, за вищевказаною адресою проживають: ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 разом із неповнолітніми доньками: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , й тіткою ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дана квартира є двокімнатною. У малолітнього ОСОБА_4 фактично відсутнє спальне місце. ОСОБА_7 останнім часом вчиняв сварки з дружиною, бив її сина.

Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 29 вересня 2020 року, складеного фахівцями Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, ОСОБА_7 вчиняє періодично фізичне насильство щодо сина своєї дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати дитини, ОСОБА_1 знає про ці знущання і особисто підписалася у даному висновку.

29 вересня 2020 року працівниками Служби у справах дітей Броварської міської ради проведено оцінку рівня безпеки дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлено, що вітчим ОСОБА_7 вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо сина своєї дружини. Матір дитини, бачивши синці на тілі дитини не намагалася його захисти й надати медичну допомогу. Вона знаючи, що дитина скаржиться на головний біль та біль у руках, повела сина до школи.

Враховуючи вищенаведене, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області прийняв рішення від 30 вересня 2020 року №738 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_4 від його матері», у зв`язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини.

30 вересня 2020 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області прийняте рішення №739 про доцільність відібрання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері, ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що матір ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд відібрати малолітнього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без позбавлення її батьківських прав та передати дитину Службі у справах дітей Броварської міської ради Київської області; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання її сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області - Сундук Л.І. позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила про задоволення позову у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кудлай О.П. позов не визнали, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказувала на те, що позовна заява є необґрунтованою, а вимоги - безпідставними. Так, у своїй позовній заяві позивач посилається на незабезпечення медичного догляду та лікуванням дитини, однак забезпечення належного медичного догляду, лікування дитини підтверджується наявними у відповідача документами, зокрема, виписками з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_4 , його медичною карткою № 527119 та довідкою від 08 травня 2018 року ДУ Інститут травматології та ортопедії НАМН України, що, у свою чергу, вказують на неодноразове проведення лікування вродженої вади пацієнта та дотримання вимог щодо проведення профілактичного контролю. Крім того, картка профілактичних щеплень підтверджує своєчасне проведення дитині обов`язкових щеплень. Також у довідках, виданих ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. професора М.І. Ситенка НАМН України» від 17 січня 2020 року та від 14 грудня 2020 року, зазначено, що з 2020 року у клініці дитячої ортопедії (м. Харків) проходить лікування пацієнт ОСОБА_4 та перелічено проведені медичні заходи. Перебування ОСОБА_4 у місті Харкові підтверджується залізничним квитком НОМЕР_5 . 12 листопада 2019 року ОСОБА_4 було забезпечено проходження огляду Броварською дитячою лікарсько-консультативною комісією, що підтверджено довідкою від 12 листопада 2019 року №254. При цьому матір`ю ОСОБА_4 було забезпечено складання та проходження Індивідуальної програми реабілітації інваліда №269, що підтверджується копією даної програми. Відповідач ОСОБА_1 після відібрання дитини проявляє піклування про здоров`я дитини, її медичний догляд та лікування. Хвилюючись з приводу невиконання програми реабілітації дитини-інваліда, зупинення подальших корегуючих операцій, піклуючись про якість ліків, які надаються дитині, про її психічний стан, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї із відповідними заявами. Звертала увагу на те, що на даний час провину ОСОБА_1 не встановлено, судом не винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. Водночас досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, завершилося, обвинувальний акт складений та направлений до суду на розгляд по суті. Зауважувала, що відповідачу невідомо відомостей про сумарну кількість фізичного навантаження у вигляді відтискання від підлоги, оскільки малолітній ОСОБА_4 робить віджимання без примусу та за власним бажанням. Також зазначала, що позивачем порушено строк, встановлений частиною другою статті 170 СК України, для звернення до суду із відповідним позовом.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_1 доглядає за своєю дитиною - ОСОБА_4 , вона має постійне місце роботи та має можливість допомагати дитині у навчанні. ОСОБА_1 разом із сином проживає у АДРЕСА_3 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_8 є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 18 вересня 2013 року виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис №15 (а.с. 12).

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 вересня 2020 року (а.с. 13).

10 червня 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб у Броварському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

З грудня 2019 року ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 проживають із ОСОБА_7 за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

29 вересня 2020 року об 11 год. 45 хв. до Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області надійшло повідомлення від адміністрації Броварської загальноосвітньої школи І-III ступенів №10 про малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який став жертвою жорстокого поводження, а саме фізичного насилля зі сторони його вітчима, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В інформації від навчального закладу зазначено, що 29 вересня 2020 року малолітнього ОСОБА_4 до школи привела його матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка попросила класного керівника не залучати її сина до занять з фізичної культури, оскільки в її сина сьогодні погане самопочуття та болить рука.

Під час проведення занять малолітній ОСОБА_4 поскаржився вчителю на погане самопочуття, а саме: нудоту, головний біль та болі в районі лівої руки. Під час огляду медичним працівником навчального закладу на обличчі дитини було виявлено синці в області лівого ока, чола та шиї.

У ході спілкування з дитиною було з`ясовано, що 28 вересня 2020 року його побив вітчим ОСОБА_7 .

Після з`ясованої інформації адміністрація навчального закладу викликала швидку допомогу та працівників поліції.

29 вересня 2020 року об 11 год. 30 хв. малолітній ОСОБА_4 був доставлений до приймального відділення Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області».

Відповідно до довідки КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня територіальних громад Броварського району Київської області» від 29 вересня 2020 року №7573 у малолітнього ОСОБА_4 діагностовано струс головного мозку, параорбітальну гематому, остеоепіфізеоліз лівої променевої кістки.

Оскільки існувала реальна загроза життю та здоров`ю дитини, спеціалістами Служби у справах дітей Броварської міської ради Київської області, сектору ювенальної превенції відділу превенції Броварського відділу поліції ГУ НПП в Київській області та Броварського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 29 вересня 2020 року №29/04-04.8 та прийнято рішення негайно відібрати дитину від матері.

30 вересня 2020 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Броварського району Київської області прийняте рішення №739 про доцільність відібрання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від його матері, ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що матір ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У справі «М.С. проти України» у рішенні від 11 липня 2017 року (заява №2091/13) та у рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява №10383/09, § 100) Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (§76).

У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява №31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, §78).

Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини.

Відповідно до частини першої статті 170 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18).

Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Встановивши фактичні обставини справи, взявши до уваги показання свідка ОСОБА_16 , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що поведінка матері відносно свого сина свідчить про її спроможність та волевиявлення виконувати свої природні батьківські обов`язки.

В матеріалах справи відсутні дані, які б негативно характеризували відповідача, зокрема дані про винну поведінку в ухиленні від виховання своєї дитини, у свідомому нехтуванні батьківськими обов`язками, про жорстоке поводження, насильство, застосування недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини з боку матері.

З часу відібрання дитини матір відчувала тривогу з приводу перешкод стосовно побачень з сином, переймається долею дитини та прагне постійно брати участь у вихованні та лікуванні ОСОБА_4 , що, у свою чергу, підтверджується заявами ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Броварської міської ради Броварського району Київської області №164/02-03 від 23 жовтня 2020 року, №169/02-03 від 30 жовтня 2020 року, №175/02-03 від 11 листопада 2020 року, №186/02-03 від 27 листопада 2020 року, №187/02-03 від 27 листопада 2020 року (а.с. 157-164).

Актом обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 від 16 грудня 2022 року встановлено, що для виховання дітей створені такі умови: наявні місця для відпочинку, навчання та дозвілля дітей (а.с. 226).

Доводи позовної заяви про те, що ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків стосовно своєї дитини, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються виключно на поясненнях представників Служби у справах дітей Броварської міської ради та соціального педагога Броварської загальноосвітньої школи І-III ступенів №10. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували невиконання відповідачем батьківських обов`язків.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить достатніх підстав для застосування такого крайнього заходу впливу, як відібрання дитини від його матері без позбавлення її батьківських прав, оскільки позивачем не доведено того, що це буде відповідати інтересам малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і є необхідним за умов, що склались.

Разом з цим, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними з первинної вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про охорону дитини», ст. 170 СК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 350, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Сердинський