Дата документу 31.07.2023
Справа № 334/6309/23
Провадження № 2-о/334/308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Данильченко Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковалишкін В`ячеслав Валерійович, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковалишкін В.В., звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статті ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мелітополі, Запорізька область від батьків, які не перебувають у шлюбі: матір ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м. Мелітополь Запорізької області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродж. м. Мелітополь, Запорізька область, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . .

Свою заяву обґрунтовує тим, що з липня 2021 року заявник проживає з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилась донька в м. Мелітополі Запорізької області, батьком якої визнав себе заявник, у зв`язку з чим видано свідоцтво про народження, яке є недійсним та не створює правових наслідків, у зв`язку з чим є неможливим отримати свідоцтво про народження доньки.

Встановлення факту народження необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації Міністерства юстиції України і отримання свідоцтва про народження встановленого зразка.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились.

Враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та її представника, заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту народження дитини необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до п. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту народження має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зацікавлена особа ОСОБА_2 є громадянами України, що підтверджується копіями паспортів громадянина України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 , крім копії паспорта громадянина України, надав копії «Свидетельство об установлении отцовства», «Свидетельство о рождении».

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, ОСОБА_1 не надав до суду жодного доказу, який би підтверджував факт народження дитини (навіть виданого органом окупаційної влади), зокрема не було надано документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії встановленого зразка, що підтверджує факт народження дитини.

Решта доказів також не є достатніми для встановлення вказаного факту.

Суд звертає увагу, що сам по собі факт перебування заявника на тимчасово окупованій території України і встановлення законом особливого порядку розгляду заяв про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не є безумовною підставою для встановлення такого факту та не звільняє заявників від надання суду належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Окрім того, суд звертає увагу, що за приписами ч. 3 ст. 317 ЦПК України в рішенні про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема мають бути вказані встановлені судом дані про батьків дитини.

Відповідно до змісту заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт народження дитини, та зазначити ОСОБА_2 в якості матері, а заявника - в якості батька.

Так, згідно із ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. А у випадку народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч. 1 ст. 135 СК України).

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 у шлюбі із ОСОБА_2 не перебував, доказів того, що заявник є дійсно батьком дитини не надано.

З огляду на викладене, а також враховуючи вищезазначені обставини, суд позбавлений можливості встановити факт народження дитини та ухвалити рішення у справі про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 124 Конституції України, ст.7 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ст.144 СК України, ст.ст.2, 6, 9, 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.1, 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»,п.п.1, 2, 3 Розділу І, п.п.1, 2, 4, 8 Глави 1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5,ст.ст.2, 4, 7, 19, 23, 76-81, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355, 430 ЦПК України ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковалишкін В`ячеслав Валерійович, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Дніпровський відділ ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його постановлення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Гнатюк