Номер провадження: 22-ц/813/6133/23
Головуючий у першій інстанції Михайлюк O.A.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Стахової Н.В. (суддя доповідач), Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову в цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 ,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року

за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , внаслідок чого відкрилася спадщина у вигляді 29/50 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 16 вересня 2022 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що розміри часток співвласників спірного будинку не складають одиницю.

Відповідно позовних вимог, позивач просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 8/150 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 8/150 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , надала до суду заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що відчуження спірного майна, власником якого на даний час є позивач, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення апеляційної скарги, а також співмірність заходів забезпечення позову, заявленим апеляційним вимогам. У зв`язку з чим просила заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та реалізації 8/151 частин житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення рішення апеляційною інстанцією і набрання ним законної сили.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з 8/150 частин житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення рішення апеляційною інстанцією і набрання ним законної сили.

Заслухавши суддю-доповідачку, перевіривши зміст заяви про забезпечення позову та матеріали справи, колегія суддів вважає, що ця заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі N381/4019/18 (провадження N14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі N909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вбачається зі справи, що предметом вимог є визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 8/150 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Звертаючись до апеляційного суду з даною заявою, скаржник зазначила, що існує ризик відчуження спірного майна, що в подальшому утруднить виконання майбутнього рішення суду.

Отже, застосування такого виду забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України, забезпечить збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчиняти реєстраційні дії щодо власного об`єкта нерухомого майна.

Оскільки перехід права власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, доцільним є в якості забезпечення позову заборона особам, які виконують функції державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомості.

Одночасно, слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення.

Ураховуючи наведене та встановивши, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, яке є предметом позову та існує ймовірність його відчуження і між заходом забезпечення позову та предметом позову існує безпосередній зв`язок, колегія суддів уважає, що заява ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 365, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) 8/150 частин житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Судді: Н.В. Стахова

О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова