Справа № 209/4678/23
Провадження № 2-з/209/41/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 серпня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Лобарчук О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бажан Владислав Павлович про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Бажан В.П. звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 10 серпня 2015 року; судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4101,00 грн за подання позовної заяви та 536,80 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Одночасно до позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 12 вересня 2014 року, ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 , актовий запис № 522. За час перебування у шлюбі у Позивача та Відповідача народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, сімейне життя у Позивача і Відповідача не склалося, на теперішній час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. 29.05.2023 року Позивачка подала до Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу з Відповідачем. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу. Під час шлюбу Позивачем та Відповідачем у спільну сумісну власність було наступне нерухоме майно: трьохкімнатна квартира під номером АДРЕСА_2 ), яка була придбана за договором купівлі-продажу квартири, укладеним 10 серпня 2015 року та посвідченим приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Геращенко Г.В. У позовній заяві про розірвання шлюбу Позивачка не порушувала питання щодо розподілу спільного майна подружжя і на даний час вищевказана квартира не поділена в натурі. На даний момент спільна квартира Позивача і Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у одноособовому фактичному володінні ОСОБА_2 . Позивачка неодноразово намагалась добровільно врегулювати питання розподілу спільного майна з Відповідачем, однак вони не знайшли логічного завершення. Правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 були за спільною згодою між Позивачем та Відповідачем оформлені на ім`я ОСОБА_2 . В той же час, дане майно було набуте у шлюбі за спільні кошти Позивача та Відповідача, отримані від родичів та друзів, які подарували їх на весілля ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та доходів останніх. До того ж, під час оформлення придбання квартири (10.08.2015 року) за адресою: АДРЕСА_1 , Позивачка була на останніх місяцях вагітності, адже спільна донька ОСОБА_4 та ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . Враховуючи вищенаведене, вважає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю Позивача та Відповідача, так як була придбана під час перебування у шлюбі. Однак, через те, що Відповідач не бажає у добровільному порядку врегулювати питання розподілу спільного майна, Позивачка вимушена звертатись до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири. Згідно Висновку про вартість майна, який міститься у Звіті про оцінку майна ТОВ «ПРОФІЛЬ МАРКЕТ ГРУП» від 18 серпня 2023 року вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 820 200,00 грн. Таким чином, вартість 1/2% частки Позивачки вищевказаної квартири становить 410 100,00 грн. Позовна заява пред`являється майнового характеру. Таким чином, враховуючи той факт, що на даний час Позивачка і Відповідач не проживають разом, не спілкуються між собою, вищезгадана квартира перебуває у одноособовому володінні ОСОБА_2 , тому є ризики, що спірне майно може бути виведено зі спільної сумісної власності подружжя шляхом відчуження третім особам. В той же час, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав Позивачки, за захистом яких вона звертається до суду. Додатково доводить до відома суду, що з боку Відповідача вже були подібні випадки розпорядження спільним сумісним майном подружжя без згоди Позивачки, шляхом продажу без згоди останньої. 27.06.2020 року під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 придбала легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETT1, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 . У лютому 2023 року від свого чоловіка ОСОБА_2 вона дізналась, що останній продав вищезазначений легковий автомобіль, щодо якого ОСОБА_1 є власником, без її згоди на продаж. Жодної згоди ОСОБА_1 не надавала на продаж легкового автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , так само жодних нотаріально посвідчених довіреностей від імені ОСОБА_1 на продаж автомобіля не було оформлено і не було надано з її боку жодних інших письмових згод. Жодної компенсації від продажу вищенаведеного автомобілю ОСОБА_1 не отримувала від чоловіка ОСОБА_2 . Враховуючи вищенаведене, Позивачка змушена звертатись до правоохоронних органів за захистом своїх прав, тому подала відповідну заяву до поліції. Отже, щоб уникнути подібної ситуації в подальшому і усіх можливих ризиків щодо спірної квартири, Позивачка звертається до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Як вбачається із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид забезпечення позову у вигляді арешту майна, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження ОСОБА_2 вказаного належного йому майна на користь третіх осіб.

Суд знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить ОСОБА_2 збитки.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бажан В.П. про забезпечення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Бажан Владислав Павлович про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 кв.м, житлова площа- 44,1 кв.м, власником якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 згідно Договору купівлі-продажу від 10 серпня 2015 року (реєстровий номер 1413).

Застосувати даний захід забезпечення позову - до набрання законної сили рішенням суду.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручено у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О.О.Лобарчук