Справа № 214/5176/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення позову без руху

09 серпня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Лариси Вячеславівни про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 з грудня 2003 року по лютий 2014 року, а також визнати за нею право власності у розмірі 1/1 на будинок із земельною ділянкою кадастровий номер: :06:211:0019 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 24.07.2023 року була залишена без руху, оскільки була подана з недодержанням вимог, викладених у ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, судом зазначалось, що позивач мала надати до суду оригінал документу на підтвердження сплати судового збору за вимогу немайнового характеру у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплачений за вказаними в ухвалі реквізитами.

Також, судом зазначалось, що визначений позивачем в якості відповідача приватний нотаріус у даній категорії справ не може бути відповідачем, виходячи з того, що нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших процесуальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають з цивільних правовідносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Враховуючи викладене, суд пропонував позивачу уточнити коло учасників справи та визначити їх статус.

Для усунення цих недоліків позивачу був наданий десятиденний строк з дня отримання нею ухвали про залишення позову без руху, однак недоліки, викладені в ухвалі, у встановлений судом строк позивач не усунула, позаяк хоча і надала 03 серпня 2023 року до суду у виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. та заяву в новій редакції, однак при цьому залишивши позовні вимоги в попередній редакції, змінила свій статус з позивача на заявника, а статус приватного нотаріуса на заінтересовану особу, надавши до суду вже не позовну заяву, а заяву в порядку окремого провадження.

Однак, суд зазначає, що нотаріус не може бути ні відповідачем, ні заінтересованою особою по справах даної категорії, оскільки до його компетенції належить посвідчення певних юридичних фактів, і він не має власного суб`єктивного законного інтересу до результату розгляду справи та ухваленого рішення, а тому рішення суду не може вплинути на його права чи обов`язки.

Більш того, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

При цьому п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, ОСОБА_1 у поданій заяві у виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху свої позовні вимоги не змінила та ставить питання про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 з грудня 2003 року по лютий 2014 року, а також про визнання за нею право власності у розмірі 1/1 на будинок із земельною ділянкою кадастровий номер: :06:211:0019 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який оформлено на ім`я ОСОБА_2 .

Між тим, суд зазначає, що зі змісту поданої заяви та долучених до неї матеріалів, убачається спір про право, позаяк зазначений будинок, право власності на який оформлено на ім`я ОСОБА_2 входить до обсягу спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді справ даної категорії належними відповідачами (в даному випадку заінтересованими особами) є особи учасники цивільних правовідносин, які також претендують на майно, право власності на яке зареєстроване на ім`я спадкодавця.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки, у встановлений судом строк позивач не усунула.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Водночас, згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення позивачеві позовної заяви, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Керуючись ст.ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лігути Лариси Вячеславівни про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Попов.