Ухвала

11 серпня 2023 року

місто Київ

справа № 295/434/22

провадження № 61-10948ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

особа, яка звернулася з апеляційною скаргою, - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 липня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції на стадію розгляду заяви про перегляд заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 червня 2022 року.

Заявник подав касаційну скаргу без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення з нею.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Щодо визначення предмету касаційного оскарження

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Верховний Суд констатував, що у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року без зазначення рішень суду апеляційної інстанції, які були постановлені за результатами перегляду оскаржуваних ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи, що відповідно до приписів ЦПК України оскарженню підлягають виключно судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а у касаційній скарзі заявник не зазначив рішень, згідно з якими суд апеляційної інстанції здійснив перегляд ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року, тому наявні підстави для залишення касаційної скарги без руху.

Оскільки ОСОБА_1 усупереч вимогам пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України зазначив лише рішення суду першої інстанції без постановлених за результатами їх перегляду рішень суду апеляційної інстанції, Верховний Суд визначив для заявника обов`язок подати виправлену касаційну скаргу, в якій правильно зазначити прохальну частину та уточнити рішення, які він має намір оскаржити.

ІІ. Щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), у зв`язку з існуванням якої (яких) подається така скарга з обов`язковим визначенням заявником певної передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Тож у разі оскарження процесуального рішення суду першої та/або апеляційної інстанцій заявник має належно обґрунтувати порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, навести відповідну норму права, яку, на його переконання, порушено та/або неправильно застосовано, навести доводи, у чому саме полягає таке порушення, невідповідність або неправильне застосування.

Виконання особою, яка звертається до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, зазначених процесуальних вимог має на меті унеможливити використання формального та беззмістовного викладу заявниками підстав касаційного оскарження. Тобто, заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, має викласти належне обґрунтування такої підстави касаційного оскарження судового рішення.

На переконання заявника, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначив те, що:

- (1) відсутній висновок Верховного Суду щодо можливості розгляду процесуальної заяви відповідача при наявності у матеріалах справи письмового доказу смерті позивача;

- (2) відсутній висновок Верховного Суду щодо законності судового рішення, отриманого шляхом зловживання процесуальними правами;

- (3) суд першої інстанції в оскаржуваних рішеннях застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 1306/8251/2012, за змістом яких суд зобов`язаний забезпечити повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в порядку, встановленому процесуальним законом.

- (4) суд першої інстанції в оскаржуваних рішеннях застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у

справі № 2-4744/11, щодо обов`язковості врахування засад справедливості, добросовісності й розумності;

- (5) суд першої інстанції в оскаржуваних рішеннях застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 127/26512/16-ц, відповідно до яких у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

За наведених обставини, Верховний Суд констатує, що зазначені заявником перший та другий доводи не містять належного обґрунтування, оскільки посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, заявник не аргументував, щодо якої саме норми права не сформульований правовий висновок Верховним Судом та як це вплинуло на правильність вирішення спору.

Тож заявник повинен подати виправлену касаційну скаргу, у якій навести та обґрунтувати підстави подання касаційної скарги, визначені відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються приписи статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, що якщо позивач (тут - заявник) не усуне недоліки позовної заяви (касаційної скарги) у строк, встановлений судом, заява (скарга) вважається неподаною і повертається позивачеві (заявникові) (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року та ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний