Провадження № 2-з/752/267/23
У Х В А Л А

10 серпня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Загородньої Людмили Віталіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стратегічне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками щодо утримання та обслуговування підземного автопаркінгу, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості,-

в с т а н о в и в:

в провадженні судді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Від представника позивача - адвоката Загородньої Л.В. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти на всіх існуючих банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в межах суми 68 091,96 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2023 року відкрито провадження по справі №752/13843/23, предметом спору в якій є: стягнення з відповідача на користь позивача 50 407,96 грн., з яких 39 200,00 грн. сума основного боргу витрат, пов`язаних з утриманням та обслуговуванням підземного автопаркінгу, 9 498,62 грн. - інфляційні втрати, 1 709,34 грн. - 3% річних та витрат на професійну допомогу в сумі 15 000,00 грн. та суми судового збору.

Проте, станом на дату відкриття провадження у справі №752/13843/23, відповідач так і не виконав рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.06.2013р., що свідчить про навмисне ігнорування ОСОБА_2 вимог чинного законодавства невиконання покладених на нього обов`язків щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням та обслуговуванням підземного автопаркінгу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 не виконуватиме і рішення суду у справі №752/13843/23 у випадку задоволення позовної заяви ОСББ «Стратегічне», та що відповідач до вирішення справи може здійснити заходи щодо уникнення сплати заборгованості позивачу та приховуванню коштів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Водночас, законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, суд може накласти арешт лише на грошові кошти, що належать відповідачеві. Тобто, суд має перевірити, які конкретно грошові кошти належать відповідачеві і де вони знаходяться.

Проте, представником позивача не конкретизовано та не зазначено на які саме банківські рахунки він просить накласти арешт, а також не підтверджено належними та допустимими доказами відомості про наявність у відповідача будь-яких банківських рахунків.

Також, суд вважає, що вимоги заявлені представником позивача у заяві про забезпечення позову не є сумісними та співмірними із позовними вимогами, враховуючи предмет позову. Також, у заяві про забезпечення позову жодним чином не доведена загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Загородньої Людмили Віталіївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стратегічне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внесками щодо утримання та обслуговування підземного автопаркінгу, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко