Справа №705/707/23
2/705/1182/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2023 року Cуддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ » про стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 114970 грн. страхового відшкодування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що юридичною адресою відповідача по справі ТДВ « СК « Ю.ЕС.АЙ » є: 04210, м. Київ, пр..Героїв Сталінграда, 4 корпус 6а, що не відноситься до територіальної підсудності Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Позивач по справі у позовній заяві не обґрунтовано визначив підсудність справи саме Уманському міськрайонному суду Черкаської області на підставі ч.7 ст.28 ЦПК України ( позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням ).

Проте, з позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли із договору страхування щодо стягнення страхового відшкодування.

Згідно ч.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиними державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди (ч.6 ст.28 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 4 Закону № 85/96-ВР).

Згідно зі статтею 16 Закону № 85/96-ВР, статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування - грошова сума, що виплачується страховиком за умовами майнового страхування і страхування відповідальності з настанням страхового випадку.

При цьому визначення підсудності справ, що виникають із договорів страхування відбувається як за загальними правилами підсудності, тобто за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), так і альтернативними.

Позивач звернувся до суду з позовом на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування.

Таким чином, частина 6 ст. 28 ЦПК України у даних правовідносинах не може бути застосована, оскільки відповідач не є завдавачем шкоди, а виконує виключно договірне зобов`язання за договором страхування.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею 93 ЦК України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 376 ЦПК України, передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або частково, зокрема п.1 ч.3 даної статті передбачено, що якщо справу розглянуто неповноважним складом суду, то вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що справа за позовом ОСОБА_1 до ТДВ « СК « Ю.ЕС.АЙ » про стягнення суми страхового відшкодування до Солом`янського районного суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 187, 353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу ОСОБА_1 до ТДВ « СК « Ю.ЕС.АЙ » про стягнення суми страхового відшкодування передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя В.Л. Гудзенко