Справа №705/3826/20
2/705/322/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заповіту, складеного 22.01.2011 ОСОБА_3 та посвідченого Дмитрушківською сільською радою Уманського району Черкаської області за №1, вона заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_1 . Оскільки інші спадкоємці відсутні, то він звернувся з відповідною заявою про отримання спадщини та 10.12.2014 державним нотаріусом Ящук Д.О. Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме: на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 . Проте, до вказаного свідоцтва не була включена земельна ділянка, на якій розташований вище вказаний житловий будинок, адже, ще за життя на підставі Договору дарування земельної ділянки від 15.11.2000, посвідченого Уманською районною державною нотаріальною конторою за № 5232, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 отримали від ОСОБА_2 в дар у приватну власність кожен в рівних частках розташовану на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0989га для ведення особистого підсобного господарства. Однак, ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 за життя державні акти на право власності на землю не одержували та своє право власності не зареєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після смерті свого сина спадщину прийняла його мати ОСОБА_3 шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори, але юридично не оформила свої спадкові права у зв`язку з хворобою та важким станом здоров`я. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, але при житті належним чином не оформила свої юридичні права на частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яку вона отримала в дар від ОСОБА_2 , та на частину вказаної земельної ділянки, яку успадкувала після смерті сина ОСОБА_4 .. 30.07.2014 позивач звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку. Проте, постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящук Д.О. від 30.07.2014 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на цю земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, тобто оригінала державного акта на право власності на землю, тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду.

Також, позивачем ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку для звернення з даним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та почав нею користуватися, але необхідність у юридичному оформленні спадкових прав на вказану земельну ділянку в нього виникла лише на даний час, тому з даним позовом він і звернувся до суду у 2020 році.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, при цьому він просить задовольнити його позовні вимоги.

Представники позивача адвокат Трепак О.І. та адвокат Гапека Т.В. в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява, відповідно до якої він просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заяви про визнання позову та слухання справи у відсутність представника.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до заповіту, складеного 22.01.2011 ОСОБА_3 та посвідченого секретарем Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області Дзисюк А.В., що зареєстрований у реєстрі за №1, вона заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, ОСОБА_1 .

Відповідно до Договору дарування будинку від 15.11.2000, ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли в дар кожен в рівних частках належний дарителю на праві власності жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що перебуває у приватній власності. Вказаний договір зареєстрований в реєстрі за № 5229.

Також, відповідно до Договору дарування земельної ділянки від 15.11.2000, ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли в дар кожен в рівних частках земельну ділянку №2 розміром 0,0989га, надану для ведення особистого підсобного господарства , розташовану на територію Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Вказаний договір зареєстрований в реєстрі за № 5232.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер і після його смерті належну йому частину спадкового майна успадкувала його мати ОСОБА_3 . Право власності на успадковану частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 вона оформила.

У зв`язку із важкою хворобою та поганим станом здоров`я ОСОБА_3 юридично не оформила свої права на вказану земельну ділянку (як на свою частку, так і на часту сина, яку вона успадкувала), тому, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, власником вказаної земельної ділянки значиться попередній власник ОСОБА_2 , що також підтверджується Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 400/2014 та спадкоємцем є ОСОБА_1 . Спадкове майно значиться: будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом НАК 516722, виданого 10.12.2014, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 житловий будинок з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 , який належав по частині їй та її сину ОСОБА_4 відповідно до Договору дарування від 15.11.2000.

Постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящук Д.О. від 30.07.2014 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на всю земельну ділянку, розміром 0,0989га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме: державного акту на право власності на землю.

На даний час позивачу не відомо де знаходиться Державний акт на право приватної власності на землю від 10.09.1999 серії ЧР 15-12-311, та отримати його дублікат він позбавлений можливості, оскільки не є його власником.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_3 отримала у власність за Договором купівлі-продажу від 15.11.2000 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а іншу частину вказаної земельної ділянки вона успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте, юридично не оформила та належним чином не зареєструвала право власності на цю земельну ділянку, проте вказана земельна ділянка входить до складу спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 та може бути успадкованою ОСОБА_1 .

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання позивача щодо поновлення строку позовної давності на звернення до суду з даним позовом, суд вважає причини пропуску річного строку поважними і на підставі ст.127 ЦПК України він підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 76-78, 81, 83, 127, 258, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220,1268,1270,1297 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності на звернення з даним позовом до суду.

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , право власності за заповітом на земельну ділянку площею, 0,0989га, кадастровий номер № :01:001:0983, надану для ведення особистого підсобного господарства , яка розташована по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя В.Л. Гудзенко