Справа № 456/4412/23
Провадження № 2-с/456/70/2023
УХВАЛА

про скасування судового наказу

18 жовтня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11 вересня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

встановив :

11 вересня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 6 298,87 грн., інфляційних втрат у розмірі 24,34 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 04,43 грн. та 268,40 грн. судового збору.

16 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 11 вересня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 6 298,87 грн., інфляційних втрат у розмірі 24,34 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 04,43 грн. та 268,40 грн. судового збору, та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» витрат на сплату судового збору. В обґрунтування заяви про скасування судового наказу заявник покликається на те, що при видачі судового наказу судом не було враховано норму закону, передбачену останнім абзацом частини 2 статті 1 Закону України №2479-ІХ від 29.07.2022 «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», відповідно до якого протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до сплати заборгованості, яка врегульовується відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 2 цього Закону. Також суд мав би перевірити юридичну адресу стягувача та в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази наявності між нею та стягувачем цивільно-правових відносин. Зазначила, що такої послуги «за спожитий газ» не існує, а існує послуга з постачання, тобто продажу природного газу, відтак стягнути кошти за спожитий газ неможливо. Заборгованість за послугу з постачання природного газу, якщо така є, врегульовується відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 2 вищевказаного Закону, тобто відшкодовується державою. Таким чином судовий наказ від 11 вересня 2023 року є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що доводи викладені боржником, потребують додаткового дослідження, що неможливо здійснити в рамках наказового провадження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а відтак заяву ОСОБА_1 слід задоволити і скасувати судовий наказ.

Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Згідно із ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

Слід зазначати, що порядок розподілу судових витрат у наказному провадженні визначений розділом II ЦПК України. Так, ст. 164 цього Кодексу визначено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Проте, процесуальний закон, зокрема і глава 8 «Судові витрати» розділу І ЦПК України, не містить норми, відповідно до якої, у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується, тому підстав для стягнення судового збору на користь заявника та інших витрат не має.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судових витрат, що складаються із судового збору, слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 171, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України,

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Судовий наказ від 11 вересня 2023 року, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ скасувати.

В задоволені решти вимог відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті в порядку позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Бучківська