Справа №932/1734/23
Провадження №2/932/529/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов в обґрунтування доводів якого, позивач зазначила, що 29 липня 1989 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського району м. Дніпропетровська, актовий запис №1030.

Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, що знайшло своє відображення у втраті почуття взаємної любові та поваги один до одного, просила суд шлюб між нею та відповідачем, розірвати.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, вказала що сторони не примирилися та вона наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, зазначив що розірвання шлюбу суперечить вірі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 29 липня 1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського району м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Пропашне, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянином України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Червоне, Кобеляцького району, Полтавської області, громадянкою України, актовий запис №1030.

Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_4 ».

25 липня 2023 року позивачка звернулася до суду із заявою в якій просить змінити її шлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Судом надавався тримісячний строк на примирення, проте сторони так і не знайшли порозуміння та не примирилися.

Згідно з ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Тобто, з аналізу вказаних матеріально правових норм можна дійти висновку, що розірвання шлюбу за рішенням суду можливе у разі звернення одного з подружжя з такою вимогою та з зазначенням об`єктивних причин, які унеможливлюють подальше існування шлюбу.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

На підставі ст.ст. 110- 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 29 липня 1989 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського району м. Дніпропетровська між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Пропашне, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянином України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Червоне, Кобеляцького району, Полтавської області, громадянкою України, актовий запис №1030.

Прізвище позивача змінити на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 26 липня 2023 року.

Суддя : В.І.Цитульський