Справа №705/5061/21
2/705/558/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року Уманський міськрайонний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді Годік Л.С.

при секретарі Бурлаки А.А.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини.

В обґрунтування позову посилався на те, що він з ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського МРУЮ у Черкаській області, актовий запис № 278. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент подання позову сімейні стосунки між ними припинені. Він має постійний заробіток та стабільну роботу, з 2002 року по серпень 2016 року працював на посаді лікаря-нейрохірурга в ТОВ науково-практичний центр нейрореабілітації «Нодус», має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, до кримінальної відповідальності не притягувався. Приймає активну участь в утриманні дитини. ОСОБА_4 чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усунути перешкоди у здійсненні його батьківських обов`язків у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом надання можливості безперешкодно відвідувати сина та спілкуватися з ним у будь-який час.

03.12.2021 ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та позивач просив встановити йому дні спілкування з дитиною, вихідні, канікули і на період відпустки. Позивач у своїх поясненнях вказав, що з липня 2021 відповідач заборонила спілкуватися з сином, переховувала дитину, не пускала його до місця проживання. Безпосередньо з дитиною бачився у вересні 2021, а по відеозв`язку бачив сина у січні 2023. Звертався до відділу поліції, однак відповіді на звернення не отримав.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що відповідач через військовий стан виїхала з дитиною закордон. Також, представник пояснила, що жодних доказів перешкоджання участі батька не надано, спосіб участі, який міститься в прохальній частині позову не відповідає інтересам дитини і його віковій категорії.

Представник третьої особи служби у справах дітей Уманської міської ради, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не з`явився, при цьому в попередньому судовому засіданні вказував, що просить суд вирішити питання щодо спілкування батька з дитиною. Чи звертався позивач до служби у справах дітей для визначення участі батька у вихованні дитини та встановлення днів спілкування не відомо.

З`ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 278. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2022 шлюб між батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини(частина восьма статті 7 СК України).

Відповідно до положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини наголосив, що при визначених найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

В судовому засіданні позивачем не представлено доказів того, що відповідач заперечувала проти спілкування позивача з дитиною та чинила перешкоди у спілкуванні з ним.

Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передумов вважати, що відповідач чинить позивачу будь-які перешкоди у спілкуванні з сином.

Таким чином, оскільки належних та допустимих доказів того, що чиняться перешкоди відповідачем ОСОБА_1 у спілкуванні сина ОСОБА_6 з батьком в судовому засіданні не було здобуто, тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст. 1, 18, 141, 150, 153, 157, 159 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леся Сергіївна Годік