Справа № 144/1395/20
Провадження № 2/144/11/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Савранчука С.Л.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 ,

представника третьої особи, адвоката Човганюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Теплицької селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою, державних актів на право власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Теплицької селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою, державних актів на право власності на земельні ділянки, в якму вказав, що 12.09.2007 за договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори, позивач придбав у ОСОБА_5 будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , при придбанні будинковолодіння жодних правочинів щодо земельних ділянок не вчинялось, оскільки ОСОБА_5 їх не приватизувала та документально не оформляла користування ними, проте вона безперешкодно тривалий час користувалась присадибною земельною ділянкою, в той же час, за довідкою виконкому Теплицької селищної ради №1204 від 11.09.2020 за даними земельно-кадастрової книги до 2009 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,37 га рахувалась за ОСОБА_6 . З метою отримання у приватну власність земельної ділянки, на якій розташовувалось придбане будинковолодіння, а також земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства позивач звернувся до Теплицької селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на ці земельні ділянки, рішенням 32 сесії 5 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області № 636 від 23.12.2009 мені надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок. Зокрема, такий дозвіл надано на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, 0,07 га для ведення особистого селянського господарства, тобто площа присадибної земельної ділянки зменшена на 0,15 га. Через тривалий межовий спір із сусідами ОСОБА_4 тривалий час не міг та не може в даний час замовити для виготовлення зазначену технічну документацію.

21.02.2018 позивач звернувся до Теплицької селищної ради із заявою про створення комісії по врегулюванню земельного спору та отримання можливості для виготовлення зазначеної технічної документації, за результатами розгляду заяви Теплицьким селищним головою 26.02.2018 позивачу надана відповідь, що за даними землевпорядної документації Теплицької селищної ради земельна ділянка по АДРЕСА_2 належала за правом приватної власності відповідно до державного акта на землю ОСОБА_7 , після смерті останнього право власності на неї успадковане його дітьми - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , право власності на земельну ділянку за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2012 набула ОСОБА_3 , через суперечки щодо меж земельних ділянок із ОСОБА_3 позивач знову не зміг замовити технічну документацію із землеустрою.

В травні 2020 року ОСОБА_4 знову вирішив використати своє право на приватизацію присадибної земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння, але між ним та ОСОБА_3 виник спір щодо облаштування проходу по земельній ділянці, що перебуває у його користуванні, до її городу, для вирішення спору була створена комісія Теплицької селищної ради, яка 12.05.2020 здійснила обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 , при обстеженні позивачу стало відомо, що технічна документація на земельну ділянку площею 0,1098 та по АДРЕСА_1 із проходом повз його будинок сформована в 2011 році та затверджена 02.12.2011, також йому була надана копія рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011, за яким ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчують право власності на земельні ділянки, цим рішенням також ухвалено видати державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0487 га, що розташована в АДРЕСА_1 , такою їй же ухвалено видати державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1098 га, що розташована в АДРЕСА_1 , при цьому в рішенні не зазначені адреси розташування цих земельних ділянок. Будинковолодіння ОСОБА_2 , яке вона продала ОСОБА_3 , розташоване по АДРЕСА_2 і знаходиться з протилежної сторони вулиці від будинку позивача, земельна ділянка, яка можливо була надана ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства та якою в даний час користується ОСОБА_3 знаходиться взагалі з протилежної сторони вулиці і якщо й має поштову адресу, то зовсім не АДРЕСА_2 . Рішення селищної ради від 02.12.2011 мотивоване тим, що ОСОБА_2 подала заяву про зміну цільового призначення, оскільки при складанні державного акту на попереднього власника були допущені помилки. Яке було цільове призначення земельних ділянок, що , як вказано в рішенні, ОСОБА_2 успадкувала за заповітом ВМЕ № 957752 від 03.06.2009 і на яке воно було змінено рішення селищної ради не вказано. Позивач вважає, що Теплицька селищна рада не мала право змінювати цільове призначення земельних ділянок, на яких були розміщені отримані в спадщину ОСОБА_2 житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, окрім цього, вона не мала права видавати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №304515, яким закріплювалось допущені порушення, про те, що ОСОБА_2 замовляла технічну документацію із землеустрою, яка відмінна від тієї, що була у попереднього власника, позивачу стало відомо лише 12.05.2020, жодних узгоджень меж земельних ділянок, якщо вони межують із його, зі ним як із суміжним землекористувачем ОСОБА_2 не узгоджувала. Селищною радою також не вирішувалось питання про вилучення із земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, що перебувала в його користуванні, якоїсь площі для облаштування проходу до інших земельних ділянок. З таких підстав позивач вважає, що Теплицькою селищною радою Теплицького району Вінницької області при затвердженні ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою та видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку прийняте незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Від третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , надійшли письмові пояснення в порядку п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України, відповідно до яких, вимоги позову ОСОБА_4 в частині визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011 та вимоги в частині визнання незаконним та скасування державного акта про право власності на земельну ділянку, вважає такими що є необгрунтованими, безпідставними та не підлягаючими до задоволення, вказує що у відповідності до Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2012, посвідченого державним нотаріусом Кусюк О.А., зареєстрованого в державному реєстрі за №2014, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки загальною площею 0.1098 га, що розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий номер 040030621, яка належала ОСОБА_2 у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №304515 виданого 10 травня 2012року на підставі Рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011 та зареєстрованого за номером 000754. З метою приведення документів пов`язаних із володінням земельною ділянкою отриманою у спадок у відповідність до Земельного кодексу України прийнятого 25.10.2001 та до Указу Президента України від 17.02.2003р. №143 «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» та з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номера та визначення цільового призначення земельної ділянки, ОСОБА_2 звернулась до землевпорядної організації МПП ЛОТ із заявою від 10.09.2009 про приведення документів у відповідність та із заявою від 10.09.2009 на виготовлення технічної документації. Виготовлена технічна документація у відповідності до норм існуючого на час виготовлення законодавства була затверджена рішенням 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011. Технічна документація виготовлялась у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ВН видану громадянину України ОСОБА_7 , який мешкав в АДРЕСА_2 на підставі рішення 13 сесії 21 скликання Теплицької селищної Ради народних депутатів 06.04.1994, площею 0.317 га, яка була передана для ведення особистого підсобного господарства та складалася із двох земельних ділянок, площею 0.22 га та 0,097 га та у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 03.06.2009 посвідченого державним нотаріусом Кусюк О.А., зареєстрованого в державному реєстрі за №2052 за яким ОСОБА_2 отримала право на частку спадкового майна до якого увійшли земельні ділянки площею 0.22 га та 0,097 га. При виготовленні Технічної документації, перед її затвердженням, оспорюваним позивачем, рішенням 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011, було проведено погодження та закріплення меж земельної ділянки 10.06.2009 та складено відповідний Протокол із Абрисом зовнішніх меж, які в повному обсязі відповідають межам визначеним, в оспорюваному позивачем, Державному Акті серія ЯМ №304515 про право власності на земельну ділянку площею 0.1098 га розташовану по АДРЕСА_1 та визначені межі погоджені були безпосередньо із позивачем ОСОБА_4 , підтвердженням зазначеного є підпис ОСОБА_4 із зазначенням власноручного запису прізвища, при цьому ОСОБА_3 зазначає земельна ділянка на яку наче б то претендує позивач, була узгоджена та отримана спадкодавцем, відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 у відповідності до Рішення виконавчого комітету Теплицької селищної Ради народних депутатів за №81 від 11.05.1994року та яка в подальшому була передана ОСОБА_7 у власність в подальшому передана у власність спадкоємцю ОСОБА_2 та в подальшому передано їй у власність на підставі договору купівлі продажу, тому просить суд відмовити позивачу ОСОБА_4 в задоволені заявлених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011р «Про затвердження технічної документації та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Теплицької селищної ради» та вимог про визнання незаконним та скасування Державного Акта серія ЯМ №304515 про право власності на земельну ділянку площею 0.1098 га розташовану по АДРЕСА_1 , за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовільнити, пояснив, що рішення Теплицької селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою, державних актів на право власності на земельні ділянки порушують його права тому він просить їх скасувати.

Відповідач ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, та просила відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову.

Представник Теплицької селищної ради Гайсинського району в судове засідання не з`явився, від селищного голови Трамбовецького Р.І. надійшло письмове клопотання з прохання проводити розгляд справи за відсутності представника селищної ради, в клопотанні зазначив, що рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011р «Про затвердження технічної документації та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Теплицької селищної ради», прийняте сесією селищної ради на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 , підтримала поданні до суду письмові пояснення.

Представника третьої особи без самостійних вимог, адвокат Човганюк А.М., в судовому засіданні, підтримала поданні до суду письмові пояснення, та просила в задоволені заявлених позовних вимог ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011р. «Про затвердження технічної документації та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Теплицької селищної ради» та вимог про визнання незаконним та скасування Державного Акта серія ЯМ №304515 про право власності на земельну ділянку площею 0.1098 га розташовану по АДРЕСА_1 , відмовити за безпідставністю.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, що станом на 2011 рік працювала секретарем Теплицької селищної ради, на скільки вона пам`ятає, то при ухвалені рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011 «Про затвердження технічної документації та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки на території Теплицької селищної ради», всі межі земельних ділянок були погоджені, розмежування та межі земельних ділянок не змінювались.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що у 2011 році працювала землевпорядником в Теплицькій селищній раді, вказала, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 , була приватизована, ще до того як її придбала остання, приватизовувала ОСОБА_2 після смерті свого батька.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що працює в МПП «ЛОТ», між спірними земельними ділянками є прохід, однак при складанні технічної документації межі земельних ділянок були погоджені з позивачем.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, третю особу, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України - кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного Кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-2 Земельного Кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного Кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону України "Про землеустрій" від 22 травня 2003 року № 858-IV, розробниками документації із землеустрою є: фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Судом встановлено, що 12.09.2007 відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 , (а.с. 6).

Згідно з рішенням 32 сесії 5 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області № 636 від 23.12.2009, ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок (а.с.8).

Рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011, ОСОБА_2 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки, цим рішенням також ухвалено видати державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0487 га, що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.9).

10.09.2009 ОСОБА_2 звернулась до землевпорядної організації МПП ЛОТ із заявою про приведення документів у відповідність та із заявою від 10.09.2009 на виготовлення технічної документації, Виготовлена технічна документація була затверджена рішення 10 сесії 6 скликання Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області від 02.12.2011 (а.с. 56-79).

У відповідності до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2012, посвідченого державним нотаріусом Кусюк О.А., зареєстрованого в державному реєстрі за №2014, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_3 стала власником земельної ділянки загальною площею 0.1098 га, що розташована в АДРЕСА_2 (а.с.53).

Відповідно до частини першої, другої статті 78 ЗК України - право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 299/857/19.

Здійснюючи право на судовий захист, звертаючись до суду, особа повинна вказати суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 678/326/17.

Відповідно до статті 152 ЗК України - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України - власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 21 січня 2022 року у справі № 673/533/19 зазначено, що: «при вирішенні спору потрібно виходити із законності набуття кожною зі сторін права власності на спірну земельну ділянку із застосуванням до спірних правовідносин саме тієї редакції закону, яка була чинною на момент їх набуття. Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, вирішуючи даний спір, дійшов висновку про відсутність порушених, оспорюваних чи невизнаних прав позивача з огляду на те, що право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право - державного акта».

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Установлено, що ОСОБА_2 отримала спірну земельну ділянку на підставі належно оформленої та погодженої відповідними органами технічної документації з землеустрою, в межах норм передачі земельних ділянок громадянам.

Позивачем не доведено факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх прав на земельну ділянку; не встановлено, яким чином відповідачі порушують його право та не виявлено ознак незаконності оскаржуваних рішень. Оскільки право власності, як абсолютне право, має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням підстав та змісту позову, позивач не довів порушення його прав спірними рішеннями та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, не наведено нормативного обґрунтування такого порушення, а також не взято до уваги, що скасування рішення ради та державного акту про право власності на нерухоме майно не відновлює порушене право позивача.

Також, суд зазначає, що непогодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками не може бути підставою для визнання рішення сільської ради та державного акту про право власності недійсними.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови у задоволенні позову - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_4 до Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Теплицької селищної ради про затвердження технічної документації із землеустрою, державних актів на право власності на земельні ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.08.2023.

Суддя