Справа № 482/2255/19
Номер провадження 6/482/6/2023
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2023 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., секретар судового засідання Єфімова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника начальника Новоодеського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Звєрякова М.М. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано,-

встановив:

Заступник начальника Новоодеського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі ВДВС) звернувся до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 59964742.

Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконанні в ВДВС перебуває виконавче провадження за АСВП: 59964742 щодо виконання: виконавчого листа виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області від 05.08.2019 року № 482/1804/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 657478,44 грн. та виконавчого листа виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області від 12.03.2019 року за № 482/1782/2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 818360,21 грн.

Вказує, що 21.12.2021 року до ВДВС надійшло рішення суду по справі № 482/2255/19 від 15.02.2021 року, яким за боржником ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 частки: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею 0,0157 га для ведення особистого селянського господарства, а тому, посилаючись на ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України, просив про звернення стягнення на вказане майно.

Заявник у судове засідання не з`явився. У відповідності до ч. 4 ст. 440 ЦПК України неявки державного (приватного) виконавця не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали заяви суд приходить до наступного.

15.02.2021 року Новоодеським районним судом Миколаївської області, по справі № 482/2255/19, ухвалено рішення, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на нерухоме майно, яким зокрема, визначено, що частка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 46,00 кв.м., а саме Літ. «А-1», що складається з: кухні літ. «Б-1», сараю літ. «В-1», сараю літ. «Г-1» огорожі № 1,2, споруди № 3,4 є рівною та становить 1/3 (одна третя); що частка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0015 площею 0.2501 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 є рівною та становить 1/3 (одна третя); що частка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:008:0016 площею 0.0157 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 є рівною та становить 1/3 (одна третя).

Державним виконавцем, в рамках АСВП 59964742, виконано ряд виконавчих дій, спрямованих на встановлення наявності у боржника ОСОБА_1 доходів, транспортних засобів чи нерухомого майна, але жодного майна чи доходів у боржника не виявлено.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Окрім зазначених документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Дане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного/приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що за вказаним поданням державний виконавець звернувся не довівши факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу. Тому суд не знаходить підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви заступника начальника Новоодеського відділу Державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Звєрякова М.М. про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя: В.О. Баранкевич