ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4002/23 Справа № 179/624/22 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Сахаров Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії (суддя першої інстанції Ковальчук Т.А., повний текст рішення складено 13 жовтня 2022 року),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії, в ґкому просила зобов`язати Магдалинівську селищну об`єднану територіальну громаду прийняти рішення про виділення ОСОБА_1 та її покійному батькові, ОСОБА_2 , земельних часток (паїв) із земель колективно-дольового сільськогосподарського підприємства «Кільчень» Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Рішенням Магадалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано Магдалинівську селищну раду (виділити ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) належні їй та ОСОБА_2 земельні частки (паї) із земель колективно-дольового сільськогосподарського підприємства «Кільчень» Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Стягнуто з Магдалинівської селищної ради на користь ОСОБА_1 (витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 984 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодився голова селищної ради Дробітько В.А., та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції зобов`язав виділити земельну діялнку на померлу людину, що неможливо виконати без успадкування земельної ділянки.

Позивачка звернулась до Магдалинівської селищної ради з заявою про виділення земельних ділянок у власність їй та покійному батькові та в заяві не вказано розмір земельних ділянок, цільове призначення, не додані графічні матеріали.

Зазначає, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження органів місцевого самоврядування, та вийшов за межі своєї компетенції.

ОСОБА_3 просив рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року визнано право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну частку (пай) із земель колишнього КДСП «Кільчень» (а. с. 21-22).

26 квітня 2022 року позивач звернулася до Магдалинівської селищної ради із заявою щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (пай), однак листом селищної ради від 29 квітня 2022 року, позивачеві відмовлено у задоволенні заяви, оскільки через введення в Україні воєнного стану безоплатна передача земель комунальної власності у приватну власність забороняється.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт порушення права позивача на виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель резервного фонду на підставі судового рішення.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

У статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: -свідоцтво про право на спадщину;-посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); -рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):-розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;-приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

У пункті 17 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З матеріалів справи вбачається, що згідно актового запису про смерть №11 від 06.05.2004, складеного виконавчим комітетом Поливанівської сільської ради Магдалинівського району дніпропетровської області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тобто, на момент подачі самого позову до суду та на момент винесення судового рішення 03 жовтня 2022 року про зобов`язання відповідача виділити ОСОБА_1 в натурі належні їй та ОСОБА_4 земельні частки (паї) із земель колективно-дольового сільськогосподарського підприємства «Кільчень» не мав цивільної правоздатності, оскільки помер.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Частиною ч. 4 ст. 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки судом першої інстанції за померлою особою, за відсутності належним чином оформлених правовстановлюючих документів на право на земельну ділянку (пай), суперечить встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до матеріалів справи було долучено копію постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 березня 2023 року (№ 179/488/21), якою, за апеляційною скаргою керівника Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 веренся 2021 року було скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в частині визнання права на земельну частку (пай) за ОСОБА_1 відмовлено.

В частині позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) за ОСОБА_2 -провадження закрито.

За таких обставин, оскільки рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року, яким було визнано право на земельну частку (пай) за позивачкою скасовано, апеляцінйий суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача виділити їй в натурі земельні частки (паї) також підялгає скасуванню, оскільки на даний час рішення про визнання за нею права на земельну частку скасовано, а тому відстуні підстави для задоволення позову.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області підлягає задоволенню частково, а рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року скасуванню.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні слід відмовити.

В частині позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобов`язання виділення земельної частки (паю) ОСОБА_2 -провадження закрити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Магдалинівської селищної ради підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 141, 255, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської областізадовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2022 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

В частині позову ОСОБА_1 до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про зобов`язання виділення земельної частки (паю) ОСОБА_2 - провадження закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 2976 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 серпня 2023 року.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська