Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участі секретаря- Мех В.Ю.

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача- Варічевої Л.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Медіа Група Україна» про стягнення премії, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 3 005 226. 00 гр. премії відповідно до умов трудового договору.

Посилається в позові на те, що відповідно до умов трудового договору № 116 від 19 березня 2023 року з 19 березня 2019 року по 31 березня 2023 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Медіа Група Уукраїна» на посаді директора з управління персоналом Департаменту з управління персоналом.

Пунктом 6.1 трудового договору визначено, що за виконану роботу на умовах, передбачених цим договором, працівнику щомісяця виплачується заробітна плата в розмірі 357 765, 00 грн.

Пунктом 6.3 трудового договору визначено, що працівник може отримати щорічну премію до 50 % щорічного окладу за результатами роботи за рік за умови виконання ключових показників ефективності («КПЕ») та за погодженням, у разі необхідності, з відповідними органами управління роботодавця.

Відповідно до Додаткової угоди № 3 від 01 квітня 2020 року пункт 6.3. трудового договору змінено та розмір щорічної премії збільшено до 70% від щорічного окладу.

У 2020 році йому була нарахована та виплачена щорічна премія у розмірі 1 510 460,94 грн., за результатами роботи за 2019 рік на підставі виконання КПЕ, а в 2021 році щорічна премія у розмірі 2 666 439,33 грн. за результатами роботи за 2020 рік на підставі виконання КПЕ.

Однак у 2022 році з невідомих для нього причин щорічна премія за результатами роботи 2021 року виплачена не була. Трудові відносини було припинено.

Згідно відповідей товариства на адвокатські запити трудові відносини між ним та відповідачем припинено 31 березня 2022 року, а в період роботи в ТОВ «Медіа Група Україна» він належним чином виконував трудові обов`язки, передбачені трудовим договором та додатками до нього.

Адвокатським запитом від 23 березня 2023 року було витребувано інформацію щодо виконання ним ключових завдань, показників ефективності у 2021 році та конкретний рівень їх виконання, на що товариством було надіслано формальну відповідь про надання даної інформації у відповіді на попередній запит.

Таким чином, за інформацією ТОВ «Медіа Група Україна» він належним чином виконував трудові обов`язки, передбачені трудовим договором та додатками до нього, однак ТОВ «Медіа Група Україна» не виконало п. 6.3 трудового договору та без жодних пояснень та аргументації не виплатило щорічну премію за 2021 рік.

Розмір премії за 2021 рік становить 3 005 226,00 грн. з наступного розрахунку: 70% від (357 765, 00 (оклад) * 12(місяців у році) = 3 005 226,00 грн.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов трудовго договору, укладеного з ним, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 03 серпня 2023 року та відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 14 серпня 2023 року в справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками .

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

11 вересня 2023 року відповідач подав відзив, яким проти позову заперечує.

Посилається на те, що згідно із Договором та додатковою угодою до нього строк дії договору між позивачем та товариством був встановлений з 19 березня 2019 року до 31 березня 2023 року включно.

Розмір заробітної плати позивача був встановлений п.6.1 договору.

Трудові обов`язки позивача, що підлягали виконанню на посаді, викладені у пунктах 3.4, 3.5 Договору.

З урахуванням характеру роботи та посадових обов`язків позивача, пунктом 6.3 договору встановлено лише можливість отримання додаткової щорічної премії за умови виконання ключових показників ефективності (КПЕ).

При цьому конкретний розмір премії у договорі не зазначено.

Крім того, пунктом 6.3 договору ( в редакції Додаткової угоди № 3 від 01 квітня 2020 року) встановлено, що визначення КПЕ та порядку виплати щорічної премії може бути визначено у окремому додатку до цього договору.

Проте, такого додатку сторонами не укладено.

З урахуванням цього вважає, що договором та додатковими угодами до нього не встановлено обов`язку роботодавця щодо виплати додаткової щорічної премії, а лише передбачена жливість її отримання позивачем за дотримання певних умов.

При цьому для визначення, чи виконано позивачем ключові показники активності (КПЕ) за підсумками року має бути проведена оцінка результатів його роботи за певними критеріями.

Порядок визначення КПЕ, умови, за якими вони вважається виконаними, конкретний розмір, порядок і строки виплати додаткової щорічної премії договором не встановлені і мають визначатись додатково.

Виплата позивачу премій за попередні роки свідчать лише про те, що відповідачем відповідно до внутрішньої процедури було здійснено оцінку діяльності позивача з точки зору виконання КПЕ та досягнення певних результатів.

Відповідно до п. 17.14.24 Статуту відповідача питання щодо розмірів щорічного преміювання посадових осіб відноситься до компетенції Наглядової ради.

Тобто, саме Наглядова рада визначає умови, за які КПЕ вважаються виконаними відповідними посадовими особами товариства, а також конкретний розмір, порядок і строки виплати додаткової щорічної премії посадовим особам, у трудових договорах яких передбачена виплата додаткової щорічної премії за умови виконання КПЕ.

Розмір можливої щорічної премії договором не визначено, а тому розрахунки позивача вважає безпідставними.

Зазначає також, що після 24 лютого 2022 року через повномасштабну агресію рф проти України нормальна господарська діяльність відповідача стала неможливою і була фактично зупинена.

Позивач прийняв самостійне рішення звільнитися з посади та надіслав відповідну заяву за допомогою месенджера VhatsApp, оскільки на час її подання знаходився за межами України.

Трудовий договір з ним було припинено 31 березня 2022 року.

При звільненні позивача з ним був проведений повний розрахунок відповідно до ст.116 КЗпП України.

Крім того, зазначив, що зазвичай оцінювання виконання КПЕ проводиться Наглядовою радою товариства в лютому-березні року, наступному за тим, за який виплачується додаткова щорічна премія.

З огляду на невизначеність обставин щодо подальшого функціонування товариства, фізичної відсутності посадових осіб товариства не лише за місцем його знаходження та в Україні, питання щодо оцінювання КПЕ посадових осіб та виначення можливості, порядку і строків виплати щорічних додаткових премій за 2021 рік Наглядовою радою протягом 2022 року не розглядалось.

За період з лютого 2022 року кількість працівників відповідача значно скоротилось через майже повне зупинення його господарської діяльності, оскільки у липні 2022 року було припинено телевізійне мовлення Активів відповідача (телеканалами «Україна», «НЛО», «Індиго», «Футбол 1», «Футбол 2» «Футбол 3», тощо).

Таким чином, на даний час питання щодо визначення КПЕ посадових осіб та виплати додаткових щорічних премій за 2021, 2022 роки не входить до пріоритетних питань діяльності відповідача.

Звернув увагу на ту обставину, що згідно із ст. 5 Закону України «Про оплату праці», організація оплати праці здійснюється, в тому числі, на підставі трудових договорів.

В даному випадку розмір, строк та порядок виплати додаткової щорічної премії регулюється саме трудовим договором, який передбачає можливість, а не обов`язок її випалти.

Крім того, зауважив, що ні будь-якими нормативними актами, ні внутрішніми актами товариства не встановлено строк прийняття рішення щодо визначення КПЕ, призначення додаткових щорічних премій та строків їх виплат.

Вважає безпідставним посилання позивача на постанову Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 757/37241/20-ц, оскільки правова позиція в ній ґрунтується на обов`язку виплати премії роботодавцем на підставі відповідного положення про преміювання та колективного договору.

Крім того, внутрішніми актами роботодавця у справі визначено і точний розмір таких премій, що підлягають щомісячній виплаті.

ТОВ`Медіа Група Україна», як роботодавцем, колективний договір з трудовим колективом укладався, положення про преміювання також відсутнє.

Всі та будь-які питання щодо преміювання працівників визначаються трудовим договорами та статутом товариства.

З урахуванням цього вважає, що обов`язок товариства виплачувати позивачу щорічну додаткову премію у товариства відсутній.

Просить у позові відмовити.

09 жовтня 2023 року представник позивач подав відповідь на відзив, яким шляхом проведеного аналізу трудового законодавства вважає премію належною до виплати, оскільки за наявною у позивача інформація премія працівникам товариства, крім нього, виплачена.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату.

Згідно зі ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати включає в себе основну заробітну плату, додаткову заробітну плату та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці.

Вона включає надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Стаття 5 цього Закону визначає, що організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів.

Відповідно до ст.21 Закону України « Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Судом встановлено, що 19 березня 2019 року між позивачем та ТОВ» МЕДІА ГРУПА Україна» був укладений трудовий договір, за яким позивач був призначений на посаду директора з управління персоналом строком до 19 березня 2020 року.

Додатковою угодою № 4 від 31 березня 2021 року строк дії трудового договору продовжено до 31 березня 2023 року.

Пунктом 6.1 договору встановлено розмір заробітної плати позивача.

Відповідно до п.6.3 договору працівник може отримати щорічну премію до 50% щорічного окладу за результатами роботи за рік за умови виконання ключових показників ефективності ( КЕП) та за погодженням, у разі необхідності, з відповідними органами управління роботодавця.

Визначення КЕП порядку виплати щорічної премії визначається у додатку до даного договору.

( а.с. 6 - 15; 65 - 66 )

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив і цього не спростовував представник позивача, такий додаток сторонами при укладенні трудового договору не підписувався.

Відповідно до п. 17.14.24 Статуту ТОВ» Медіа Група Україна», затвердженого Загальними зборами учасників 23 травня 2016 року, питання щорічного преміювання відноситься до компетенції Наглядової ради.

( а.с. 51 - 91 )

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що саме Наглядова рада визначає умови, за які КПЕ вважаються виконаними відповідними посадовими особами товариства, а також встановлює конкретний розмір, порядок і строки виплати додаткової щорічної премії посадовим особам, у трудових договорах яких передбачена виплата додаткової щорічної премії за умови виконання КПЕ.

Зазначила також, що в 2022 році Наглядова рада товариства з цього питання не збиралася і не вирішувала питань преміювання працівників товариства.

Крім того, зазначила також, що члени Наглядової ради, як і сам позивач, взагалі знаходяться за межами України і таке зібрання неможливе взагалі.

Відповідно до п.6.2 укладеного з позивачем трудового договору роботодавець має право приймати рішення про здійснення на користь працівника виплат, що відносяться до додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Пунктом 6.3 договру встановлено, що працівник може отримати премію за результатами роботи за рік.

Таким чином, відповідно до умов укладеного між сторонами трудового договору виплата премії є правом, а не обов`язком роботодавця.

Крім того, питання, пов`язані з преміюванням, віднесені до компетенції Наглядової ради.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто позивач, з урахуванням визначених нормами процесуального законодавства принципів змагальності та диспозитивності, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.

Подаючи відзив, представник відповідача обґрунтував приведені в ньому заперечення та підстави невиплату премії позивачу.

Даних обставин представник позивача в судовому засіданні не спростував.

Виходячи з цього, одного з основних принципів цивільного судочинства-принципу змагальності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.21,24, 94 КЗпП України, Законом України « Про оплату праці», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю» Медіа Група Україна» про стягнення премії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолятивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено16 листопада 2023 року.

Суддя Л.А. Шереметьєва