Справа № 456/4614/21 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/2561/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ТзОВ «Ескроу Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з кредитним договором.

Просило суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «Ескроу Капітал» заборгованість за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року в розмірі 1461917,41 грн та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 02 вересня 2005 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-601/15/2005, згідно з яким позичальник отримав у банку кредит у розмірі 63000,00 доларів США. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору банк виконав свої зобов`язання та надав відповідачеві ОСОБА_1 кредит у розмірі згідно з умовами договору. В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов`язання, встановлені у Кредитному договорі. Згідно з п.1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотки. Таким чином, відповідно до п. 2.1.9 Договору про внесення змін та доповнень № 7 від 10.10.2016 року до Кредитного договору АТ «ОТП Банк» вимагав від позичальника погасити всю заборгованість за Кредитним договором протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня отримання відповідної вимоги. В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання 02 вересня 2005 року між ОСОБА_2 та банком був укладений Договір поруки № SR- 601/27/2005. Крім того, в якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання 02 вересня 2005 року між ОСОБА_3 та банком був укладений Договір поруки № SR- 601/26/2005. Відповідно до п.1.1 Договорів поруки поручителі брали на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Таким чином, керуючись умовами Кредитного договору та Договорами поруки позивачем було надіслано відповідачам вимоги про дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором, проте вимоги позивача відповідачами були проігноровані. Станом на 02.07.2020 року заборгованість за Кредитним договором становить 1461917,41 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту -1318403,33 грн; заборгованості по відсотках -141797,84 грн; пені за прострочення (з 03.09.2019 року по 02.01.2020 року) - 1716,24 грн. 26.05.2021 року між стягувачем AT «ОТП Банк» та TOB «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги банку до даного боржника були відступлені на користь TOB «ЕСКРОУ КАПІТАЛ». Згідно з вищевказаним договором Акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» прийняло на себе права кредитора за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року. Таким чином, до TOB «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» перейшли всі права АТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року та договорами поруки. Оскільки відповідачі не вживали заходів для погашення або зменшення заборгованості за кредитним договором, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області 20.01.1998; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» (03062, місто Київ, проспект Перемоги, буд. 65, офіс 459Г; ЄДРПОУ 42136,41 грн (один мільйон чотириста шістдесят одну тисячу дев`ятсот сімнадцять грн 41 коп.) заборгованості за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» по 7309,59 грн (сім тисяч триста дев`ять гривень 59 копійок) сплаченого судового збору з кожного.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Зазначає, що за умовами кредитного договору № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року позичальник ОСОБА_1 мав виконувати зобов`язання, зокрема, щодо погашення відповідної частини кредиту в розмірі та строки, визначені у графіку погашення кредиту та сплати відсотків, шляхом сплати ануїтетних платежів. Таким чином, укладений між сторонами договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок ОСОБА_1 повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку. За таких обставин, незалежно від визначених у договорі строків кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем ОСОБА_1 терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку із внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Позивач звернувся до суду з позовом у вересні 2021 року, тобто після спливу позовної давності повернення частини кредиту, погашеного останнього щомісячного платежу (02.11.2016 року). Вважає, що звернувшись з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1461917,41 грн за кредитним договором від 02.09.2005 року, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності такої заборгованості. Крім того, скаржник зазначає, що не погоджуючись з розміром заборгованості, ним було заявлено клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи. Однак, суд у задоволенні такого клопотання відмовив без жодних обґрунтувань.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Ескроу Капітал» - Когут Л.І. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи відхилено колегією суддів, оскільки наведені в ньому причини відкладення не підтверджені належними доказами.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представник ТОВ «Ескроу Капітал» - Когут Л.І., перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору на спеціальних умовах.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що 02 вересня 2005 року між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є (ЗАТ) АТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № МL-601/15/2005, згідно з яким ОСОБА_1 отримав у банку кредит в розмірі 63000,00 доларів США, цільове призначення якого -придбання нерухомого майна. Дата остаточного повернення кредиту - 02.09.2025 року. Для розрахунку процентів за користування кредитом використовується плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка (6,5% річних) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) /Т.1 а.с. 20-24/.

Банк виконав свої зобов`язання за договором та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі відповідно до умов договору, про що свідчить долучений до матеріалів справи валютний меморіальний ордер № 1 від 02.09.2005 року /Т.1 а.с. 99/.

Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Згідно з додатковим договором № 2 від 05.01.2007 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», сторони погодили зміни розміру фіксованого відсотка і встановили його на рівні 3,5% /Т.1 а.с. 25/.

Згідно з додатковим договором № 1 від 21.09.2009 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк», сторони погодили внести доповнення до кредитного договору в частині страхування та встановлення відповідальності за порушення кредитного зобов`язання /Т.1 а.с. 26/.

Згідно з додатковим договором № 2 від 02.10.2009 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року, сторони погодили, що на період з 02.10.2009 року до 02.02.2010 року буде використовуватися така процентна ставка: фіксована процентна ставка - 6,50% та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка + FIDR; на період з 02.02.2010 року буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі: фіксована процентна ставка та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка (4,35) + FIDR /Т.1 а.с. 27-28/.

Згідно з додатковим договором № 3 від 02.03.2010 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року сторони погодили, що на період з 02.03.2010 року до 02.06.2010 року буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі: фіксована процентна ставка - 7,98% та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка + FIDR; на період 02.06.2010 року до 02.12.2010 року буде використовуватися фіксована процентна ставка 12,04 %; на період з 02.12.2010 року буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі: фіксована процентна ставка та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка (4,54) + FIDR /Т.1 а.с.29-31/.

Додатком № 1 до вищевказаного додаткового договору визначено основні параметри зобов`язання та графік його виконання /Т.1 а.с. 32-36/.

Згідно з додатковим договором № 4 від 23.09.2010 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року сторони погодили внести доповнення до кредитного договору в частині страхування та встановлення відповідальності за порушення вказаного зобов`язання /Т.1 а.с. 37/.

Згідно з додатковим договором № 5 від 28.07.2015 року до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року сторони погодили, що на період з 03.08.2015 року до 01.01.2015 року буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6%; на період з 02.01.2016 року до повного виконання зобов`язання буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі: фіксована процентна ставка (4,54%) та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка + FIDR /Т. 1 а.с. 38-40/.

Додатком № 1 до вищевказаного додаткового договору визначено основні параметри зобов`язання та графік його виконання /Т. 1 а.с. 41-42/.

Згідно з додатковим договором № 6 від 27.01.2016 до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року сторони погодили, що на період з 02.02.2016 року до 01.07.2016 року буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 5,50%; на період з 02.07.2016 року до повного виконання зобов`язання буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі: фіксована процентна ставка (4,54%) та плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка + FIDR /Т.1 а.с. 43-45/.

Додатком № 1 до вищевказаного додаткового договору визначено основні параметри зобов`язання та графік його виконання /Т.1 а.с. 46-47/.

Відповідно до договору про внесення змін та доповнень № 7 від 10.10.2016 року (про зміну валюти боргових зобов`язань) до кредитного договору № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року визначено заборгованість на дату укладення в розмірі 53183,84 долари США. Проведено зміну валюти зобов`язання на гривню. Змінено дату остаточного повернення кредиту на 02.09.2034 року та розмір процентів /Т. 1 а.с. 48-50/.

Додатком № 1 до вищевказаного додаткового договору визначено основні параметри зобов`язання та графік його виконання /Т. 1 а.с. 51-52/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 10.10.2016 року, останньому видано транш у сумі 1409371,76 грн шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний /Т. 1 а.с. 53-54/.

Відповідно до даного договору про внесення змін та доповнень № 7 від 10.10.2016 року відповідачу ОСОБА_1 було надано два кредити: Кредит - 1 на суму 1057028,82 грн та Кредит - 2 на суму 352342,94 грн.

Отримання ОСОБА_1 , зазначених коштів підтверджується меморіальним ордером №АКС60001В від 10.10.2016 року та меморіальним ордером № АІЧС2001Г від 10.10.2016 року /Т. 1 а.с. 100-101/.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є (ЗАТ) АТ «ОТП Банк», 02 вересня 2005 року укладено договір поруки № SR-601/26/2005, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають, як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Дію договору визначено до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором /Т. 1 а.с. 55-56/.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є (ЗАТ) АТ «ОТП Банк», 02 вересня 2005 року укладено договір поруки № SR-601/27/2005, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Дію договору визначено до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором /Т. 1 а.с. 5-6/.

Додатковими договорами № 1 від 28.07.2015 року, № 2 від 27.01.2016 року, № 3 від 10.10.2016 року та № 1 від 10.10.2016 року внесено зміни до згаданих договорів поруки у зв`язку із зміною умов кредитного договору, на забезпечення виконання якого було укладено відповідні договори /Т.1 а.с.7-8, 57-59/.

З розрахунку заборгованості за договором № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року судом встановлено, що станом на 02.07.2020 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком становить 1461917,41 гривень /а.с. 9/.

Матеріалами справи встановлено, що як позичальнику, так і поручителям скеровувалися досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором /а.с. 10-17/.

Окрім того, наданою позивачем випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 підтверджується рух коштів по його рахунку, в тому числі внесення коштів для погашення кредиту /Т.1 а.с. 102-135, 148-160, 176-193/.

26.05.2021 року між AT «ОТП Банк» та TOB «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право вимоги банку до даного боржника були відступлені на користь TOB «ЕСКРОУ КАПІТАЛ». Згідно з вищевказаним договором Акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» прийняло на себе права кредитора за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКРОУ КАПІТАЛ» перейшли всі права Акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року та договорів поруки /Т. 1 а.с. 18/.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором № МL-601/15/2005 від 02.09.2005 року та укладеними договорами поруки.

У справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано меморіальні ордери про отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 , в яких відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості.

Всупереч вищенаведеному, відповідачем ОСОБА_1 не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором.

Також, як встановлено судом, між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є (ЗАТ) АТ «ОТП Банк», 02 вересня 2005 року укладено договори поруки № SR-601/26/2005 та № SR-601/26/2005 відповідно, відповідно до яких поручитель зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Дію договору визначено - до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором.

Позивач звертався до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з досудовими вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005, однак останні своїх зобов`язань, передбачених договором, не виконали, тому позивач звернувся з позовом до суду в межах визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України строку.

Отже, враховуючи наведене, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є солідарними боржниками, в порушення вимог договору кредиту та договорів поруки не виконали взятих на себе зобов`язань, позаяк ними не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів у рахунок виконання боргових зобов`язань в цілому щодо погашення нарахованої станом на 02.07.2020 року заборгованості за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлена позивачем заборгованість за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року на загальну суму 1461917,41 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту -1318403,33 грн; заборгованості по відсотках - 141797,84 грн; пені за прострочення (з 03.09.2019 по 02.01.2020) - 1716,24 грн, підлягає стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача.

Суд критично оцінює покликання апелянта на безпідставне нарахування відсотків за кредитом понад строк кредитування, оскільки, як вбачається з розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 ( НОМЕР_5 ) за кредитним договором № ML-601/15/2005 від 02.09.2005 року, складеного AT "ОТП Банк" станом на 02.07.2020 року, нарахування процентів за користування кредитом після 01.07.2020 року ні по кредиту № 1, ні по кредиту № 2 не здійснювалось.

Доводи апелянта про те, що наданий позивачем і виконаний ним розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності та розміру заборгованості відповідачів перед позивачем, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки відповідачем (апелянтом) не було подано до суду розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості, долучених до матеріалів справи банком, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року в справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Щодо твердження апелянта про необхідність застосування строків позовної давності, оскільки заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за кредитним договором виникла ще 02.11.2016 року, а з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся тільки 03.09.2021 року, пропустивши трьохрічний строк позовної давності, то такі твердження колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до наданих позивачем виписок з рахунку останній платіж здійснено позичальником 03.10.2019 року, з позовом до суду позивач звернувся 03.09.2021 року, тобто в межах строку позовної давності (як загальної, так і визначеної ст. 559 ЦК України).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра