ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1142/23 Справа № 2-6510/2011 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

02.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. за період із 30.06.2022 року до 30.07.2022 включно щодо не відновлення виконавчого провадження №63340536 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011 . В своїй скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011, яке набрало законної сили 11.12.2012, зобов`язано ФОП ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору №ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. 21.01.2013 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення. 25.01.2013 на підставі вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Харченко А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №36200919 з примусового виконання вищезазначеного рішення. 29.01.2013 державним виконавцем Індустріального ВДВС Харченко А.О. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №36200919, після чого Індустріальним ВДВС виконавчий лист по справі № 2-6510/2011 був направлений до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції для подальшого примусового виконання. В подальшому виконавчий лист був направлений до ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції для подальшого примусового виконання, державним виконавцем Біляковським О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №44936519 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011. 15.03.2017 державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Циганенко Г.І. прийнято постанову про повернення ОСОБА_1 виконавчого листа по справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ), з мотивів, що розшук боржника ОСОБА_3 протягом року з моменту заведення розшукової справи, не дав результатів, указана постанова набрала законної сили. 22.09.2020 на виконання постанови державного, виконавця Циганенко Г.І. від 15.03.2017 Дніпровський районний ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) фактично повернув стягувачу, виконавчий лист по справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ). Таким чином, скаржник зазначає, що даний виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції із 02.10.2014 до 22.09.2020 включно, тобто майже 6 (шість) років. Однак, за цей час (майже 6 років) рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011 не було виконане. 12.10.2020 виконавчий лист по справі №2-6510/2011 був повторно пред`явлений до Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для примусового виконання рішення від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011. 20.10.2020 державним виконавцем Реутовим Є.О. на підставі виконавчого листа по справі №2-6510/2011 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63340536 з примусового виконання зазначеного рішення. У подальшому виконавче провадження №63340536 було передане державному виконавцю Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. та 30.11.2021 прийнято постанову про повернення виконавчого листа на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 по справі №2-6510/2011-ц (провадження №4-с/175/30/2021), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022, скаргу на вищезазначене рішення державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. задоволено в повному обсязі, визнано неправомірною і скасовано постанову державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. від 30.11.2021 про повернення виконавчого листа по справі № 2-6510/2011-ц на підставі пункту 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Проте, усупереч вимогам ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Донченко Є.М. не відновила виконавче провадження №63340536 дотепер, а отже, бездіяльність державного виконавця Донченко Є.М. за період із 30.06.2022 до 30.07.2022 включно щодо не відновлення виконавчого провадження №63340536 стала підставою для звернення до суду ОСОБА_1 з зазначеною скаргою (а.с.1-6).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районні Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Єлизавета Миколаївна, на бездіяльність державного виконавця - відмовлено (а.с.124-127).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, у повній мірі суперечить нормам матеріального й процесуального права, прийнята без урахування письмових доказів які знаходяться у матеріалах цивільної справи (а.с.134-148).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011, яке набрало законної сили 11.12.2012, зобов`язано ФОП ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору №ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. 21.01.2013 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення. 25.01.2013 на підставі вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Харченко А.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №36200919 з примусового виконання вищезазначеного рішення. 29.01.2013 державним виконавцем Індустріального ВДВС Харченко А.О. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №36200919, після чого Індустріальним ВДВС виконавчий лист по справі № 2-6510/2011 був направлений до Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції для подальшого примусового виконання. В подальшому виконавчий лист був направлений до ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції для подальшого примусового виконання, державним виконавцем Біляковським О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №44936519 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011.

15.03.2017 державним виконавцем ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції Циганенко Г.І. прийнято постанову про повернення ОСОБА_1 виконавчого листа по справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ), з мотивів, що розшук боржника ОСОБА_3 протягом року з моменту заведення розшукової справи, не дав результатів, указана постанова набрала законної сили. 22.09.2020 на виконання постанови державного, виконавця Циганенко Г.І. від 15.03.2017 Дніпровський районний ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) фактично повернув стягувачу, виконавчий лист по справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ).

Таким чином, скаржник зазначає, що даний виконавчий лист перебував на виконанні у ВДВС Дніпропетровського районного управління юстиції із 02.10.2014 до 22.09.2020 включно, тобто майже 6 (шість) років. Однак, за цей час (майже 6 років) рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011 не було виконане.

12.10.2020 виконавчий лист по справі №2-6510/2011 був повторно пред`явлений до Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для примусового виконання рішення від 30.11.2012 по справі №2-6510/2011. 20.10.2020 державним виконавцем Реутовим Є.О. на підставі виконавчого листа по справі №2-6510/2011 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63340536 з примусового виконання зазначеного рішення.

У подальшому виконавче провадження №63340536 було передане державному виконавцю Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. та 30.11.2021 прийнято постанову про повернення виконавчого листа на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 по справі №2-6510/2011-ц (провадження №4-с/175/30/2021), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року, скаргу на вищезазначене рішення державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. задоволено в повному обсязі, визнано неправомірною і скасовано постанову державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. від 30.11.2021 про повернення виконавчого листа по справі №2-6510/2011-ц на підставі пункту 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд 1 інстанції виходив з того, що проаналізувавши в сукупності надані докази і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, судом не встановлено порушень прав і законних інтересів стягувача у виконавчому провадженні, які б підлягали захисту у спосіб задоволення скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 в своїй скарзі оскаржує бездіяльність державного виконавця щодо не відновлення виконавчого провадження у певний період часу.

Відповідно до наданого заінтересованою особою відзиву та доданих до нього документів, встановлено наступне: дійсно на виконанні у державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. знаходиться виконавче провадження № 63340536 від 20.10.2020 з виконання виконавчого листа № 2-6510/2011 від 11.12.2012, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про зобов`язання ФОП ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно договору №ДК 06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 по справі № 2-6510/2011, було задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу Донченко Є.М. від 30.11.2021 року про повернення виконавчого документу стягувану, а саме: визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу Донченко Є.М. від 30.11.2021 року про повернення виконавчого документу стягувану у виконавчому провадженні № 63340536 ОСОБА_1 на підставі пункту 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена ухвала суду у встановленому законом порядку набрала законної сили, у зв`язку з чим начальником відділу ДВС Дзіжко Романом 30.06.2022 винесено постанову №63340536 про скасування постанови від 30.11.2021 №63340536 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Судом 1 інстанції під час судового засідання було досліджено матеріали виконавчого провадження, згідно якого вбачається, що 30.06.2022 року державним виконавцем відділу Донченко Є.М. у відповідності до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження, але зазначені відомості та постанову не було внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження, оскільки винести таку постанову в системі не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що після винесення начальником відділу Дзіжко Р. постанови №63340536 про скасування постанови від 30.11.2021 №63340536 про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №2-6510/2011 від 21.01.2022 - стан виконавчого документу № 2-6510/2011 від 11.12.2012, виданий Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області про зобов`язання ФОП ОСОБА_3 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно договору №ДК06/12-10 від 02.12.2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів було автоматично змінено системою на «прийнятий до виконання».

29.08.2022 року на адресу відділу надійшла постанова №22/2022 від 24.08.2022 про результати перевірки виконавчого провадження №63340536, заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О., якою зобов`язано державного виконавця відділу Донченко Є.М. усунути недоліки, виявлені під час перевірки виконавчого провадження №63340536 в частині внесення відомостей до Системи про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а саме - відомості щодо постанови про відновлення виконавчого провадження №63340536 від 30.06.2022.

На виконання зазначеного державним виконавцем відділу Донченко Є.М. 29.08.2022 року було внесено скан-копії постанови про відновлення виконавчого провадження №63340536 від 30.06.2022 до Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Також судом 1 інстанції було досліджено, журнал реєстрації вхідної кореспонденції за 2022 рік, в тому числі за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, з якого вбачається, що скаржнику була направлена постанова про скасування документу від 30.06.2022 року, вказане ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, державним виконавцем було усунуто недоліки в повному обсязі, виявлені постановою №22/2022 від 24.08.2022 року про результати перевірки виконавчого провадження №63340536, заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О

Відповідно до ч. 2 розділу VI Наказу Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження виконавцем Донченко Є.М. внесено до Системи відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а саме - відомості щодо постанови про відновлення виконавчого провадження №63340536 від 30.06.2022 року, шляхом додавання загальної постанови.

Отже, недоліки щодо невнесення відомостей у Автоматизовану систему виконавчого провадження були усунуті 29.08.2022 року.

Суд 1 інстанції критично віднісся до посилання скаржника щодо до бездіяльності державного виконавця, оскільки таке посилання спростовується належними та допустимими доказами, що знаходяться в матеріалах скарги та були досліджені в ході судового засідання, також звернув увагу, що як було встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами виконавчого провадження заявник у встановленому законом порядку не звертався до державного виконавця щодо ознайомлення з виконавчим провадженням, будь яких заяв щодо вище наведеного не подавав, враховуючи наведене не можуть бути взяті до уваги його посилання у судовому засіданні, що постанову про відновлення виконавчого провадження держаним виконавцем було прийнято не 30 червня 2022 року, як зазначено у самій постанові, а 29 серпня 2022 року.

Обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд 1 інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності порушення прав та законних інтересів стягувача у виконавчому провадженні, які б підлягали захисту, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними та зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, ухвала суду залишенню без змін.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник ОСОБА_1 , відповідно до копії посвідчення є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.149).

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 09.01.2023 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року в розмірі 496,20 гривень (а.с.171).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про повернення сплаченого судового збору ОСОБА_1 у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року - залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір за квитанцією №0.0..1 від 09.01.2023 року на суму 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий судовий збір у розмірі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) згідно квитанції № 0.0..1 від 09.01.2023 року, за реквізитами: Отримувач коштів- ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. Подат.), Код банку отримувача (МФО) -899998, Рахунок отримувача UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу:*;101; НОМЕР_1 ;22030101, Судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 ; січня 2023; на ухвалу від 29.09.2022 року у справі 2-6510/2011, Дніпропетровський апеляц.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: