Провадження № 2/756/689/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «СК «АХА Страхування», яке в подальшому змінило найменування на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №сс131048а9ж від 08.05.2019 року, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 .

15.02.2019 по вул. М. Тимошенка (Левка Лук`яненка) у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Audi80», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Volkswage Golf», номерний знак НОМЕР_1 .

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2020.

Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 у розмірі 296743,63 грн.

На момент ДПТ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО». Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 128 700,00 грн. було відшкодовано позивачу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу №ЕР/123005943, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № ARX2547854 від 11.03.2020 року.

Таким чином, на теперішній час сума невідшкодованих збитків, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, складає 168 043,63 грн., які позивач в порядку суброгації просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2520,65 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києвавід 10.03.2021 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 168043,63 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2520,65грн.

01.12.2021 представник відповідача - адвокат Усенко М.М. подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі №756/16431/20; скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2021 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.12.2021 скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.03.2021 у цивільній справі № 756/16431/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

06.01.2022 відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що визнає позов в частині стягнення з нього розміру франшизи, разом з тим, вважає, що позивачем не надано жодних об`єктивних доказів понесених витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Volkswage Golf», номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, вважає надані розрахунки завищеними та такими, що не відповідають дійсності.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.08.2022 у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 21.04.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.06.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 08.05.2019 між ОСОБА_2 та АТ «СК «АХА Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №сс131048а9ж, відповідно до умов якого АТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання здійснити відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника, за належним ОСОБА_2 транспортним засобом «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 .

Позивачем здійснено зміну найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2020 у справі №756/7935/20 (провадження № 3/756/4152/20), яка набрала законної сили 01.08.2020, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з указаної постанови, ОСОБА_4 15.02.2020 о 17 год. 59 хв., керуючи автомобілем марки «AUDI 80», номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не надав дорогу автомобілю марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , чим спричинив зіткнення з ним. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля марки AUDI 80», номерний знак НОМЕР_2 , травмований.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2020, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.

Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.02.2020, був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

17.02.2020 ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявив про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 057/20 про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , складає 309312,43 грн.

Згідно з Висновком експерта № СЕ-19/111-22/51313-АВ від 11.04.2023 за результатами судової автотоварознавчої експертизи - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , становить 334 253,15 грн., а вартість відновлювального ремонту - 300 500,27 грн.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2547854 від 11.03.2020 року, страхового акту №АRX2547848 від 11.03.2020 року, страхового акту № ARX2551756 від 24.03.2020 року, страхового акту № ARX2553956 від 02.04.2020 року, страхового акту №ARX2566892 від 25.05.2020 року та умов Договору страхування № сс131048а9ж від 08.05.2019, розмір страхового відшкодування склав 296 743,63 грн., які позивачем було сплачено для проведення відновлювального ремонту на СТО згідно платіжних доручень № 651082 від 12.03.2020 (128700,00 грн.), № 651134 від 12.03.2020 (126152,88 грн.), № 655421 від 25.03.2020 (7828,98 грн.), № 659007 від 03.04.2020 (31109,57 грн.), № 671937 від 26.05.2020 (2952,20 грн.).

Згідно відповіді НПУ № 068621 на момент ДПТ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», що підтверджується роздруківкою з бази МТСБУ, з якої вбачається, що ліміт відповідальності ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» встановлений в розмірі 130 000,00 грн., (поліс № ЕР №123005943).

Частину вартості відновлювального ремонту в розмірі 128 700,00 грн. (було відшкодовано позивачу ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу №ЕР/123005943, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку №ARX2547854 від 11.03.2020 року. Сума невідшкодованих збитків складає 168043,63 грн. (296743,63-128700).

Таким чином, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору про добровільне страхування, ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою потерпілому, які залишилися невідшкодованими після процедури прямого врегулювання збитків, у розмірі 168043,63 грн.

12.10.2020 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до ОСОБА_1 з Претензією № СУ/008289/4-1 про регресні вимоги в сумі 168043,43 гривень, проте відповіді на дану претензію отримано не було, кошти на рахунок позивача від ОСОБА_1 не надійшли, збитки відповідачем до теперішнього часу не відшкодовані.

Правовідносини між сторонами врегульовані положеннями глави 67 ЦК України та Законом України «Про страхування».

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. При цьому п. 36.6 ст. 36 вказаного Закону передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно звимогами ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України та пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується ; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із роз`яснень, викладених у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, у межах виплаченого відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи.

Також, у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні (кредитора), тому, з урахуванням статті 515 ЦК України, суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Зважаючи на ту обставину, що позивач (страхова компанія), виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки, то спірні правовідносини між сторонами у справі регулюються саме положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Виконання страховиком обов`язку з виплати страхового відшкодування страхувальнику відповідно до умов договору добровільного страхування породжує у позивача право вимоги сплачених коштів із заподіювача шкоди у порядку суброгації (Постанова ВС у справі № 752/9026/16-ц від 06.02.2019 року).

Оскільки у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами цивільного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про стягнення в порядку суброгації з відповідача ОСОБА_1 на його користь частини суми страхового відшкодування у розмірі 168 043,63 грн. за відрахуванням страхової суми згідно з полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та з урахуванням франшизи (296 743,63 - 128 700,00) сплаченого позивачем на користь потерпілого за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась з вини відповідача, отримавши таким чином право вимоги на відшкодування внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими та доведені належними, та допустимими доказами.

Оскільки до теперішнього часу у добровільному порядку вказана сума страхового відшкодування ОСОБА_1 не відшкодована, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 168 043,63 гривень.

Суд враховує, що відповідачем розмір збитків, визначений позивачем у рахунках ФОП ОСОБА_5 , розрахунку страхового відшкодування, страхових актах по договору добровільного страхування, та на відшкодування яких позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 296 743,63 грн. жодними доказами не спростовано, при цьому, відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/111-22/51313-АВ від 11.04.2023, постановленого за результатами автотоварознавчої експертизи, проведеної за клопотанням відповідача, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , взагалі становить 334 253,15 грн., а вартість відновлювального ремонту - 300 500,27 грн., що в свою чергу повністю спростовує твердження відповідача про штучне завищення позивачем витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу.

Інші доводи відповідача, які наведені у відзиві, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними, обґрунтованими та доведені належними, допустимими доказами.

Оскільки до теперішнього часу у добровільному порядку вказана сума страхового відшкодування ОСОБА_1 не відшкодована, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого страхового відшкодування у розмірі 168043,63 гривень.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2520,65 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 168043 (сто шістдесят вісім тисяч сорок три) гривні 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень 65 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторони у справі:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8 , .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О.Тиха