Справа № 646/1979/23
№ провадження 2/646/1234/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.23р. м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Благої І.С.,

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Українські фінансові операції», треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №24222, вчинений 28.04.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські операції» суми заборгованості у розмірі 22063,90 грн.

В обґрунтування позову представник позивачки посилається на те, що 13.04.2006 р. між позивачкою та ТОВ «Дженесіс Фінанс» був укладений кредитний договір № 1356016, за умовами якого позивачці надавалась сума кредиту в розмірі 3000 грн. з умовою повернення кредиту та сплати відсотків. 28.04.2021р. вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на загальну суму заборгованості по договору в розмірі 22063,90 грн. за період з 22.05.2019р. по 28.04.2021р. Першочергово договір укладався з ТОВ «Дженесіс Фінанс», які, ймовірно, відступили право вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Верона», а останні відступили до «Українські фінансові операції», але доказів продажу відступлення прав договору позивачка жодного разу не отримувала. Також, представником позивачки зазначено, що кредитна заборгованість погашена, але доказів не зберіглось через воєнні дії в м. Сєвєродонецьку Луганської області та його окупацією. Згідно з позовом, позивачка з боргом, нарахованою сумою пені та процентами категорично не згодна, оскільки вся сума заборгованості була сплачена. Сума пені в 5,5 разів більша за суму наданого кредиту, що не відповідає положенням договору, вимогам закону, принципам справедливості, добросовісності та розумності. Також з оспорюваного виконавчого напису не вбачається період, за який були нараховані проценти, їх розмір та порядок обчислення. Також представником позивачки зазначено про порушення процедури вчинення виконавчого напису та його змісту, оскільки відсутня засвідчена стягувачем виписка по рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; відповідач не зазначив та не подав нотаріусу документи про наявність стягнутої заборгованості, заставного майна, виконавчих листів тощо; нотаріус не звернув уваги на той факт, що зобов`язання боржника мало кінцевий строк; договори відступлення не долучені; нотаріус не звернув уваги на те, що з дня права вимоги пройшло більше року в частині стягнення штрафних санкцій; виконавчий напис не містить розміру плати, сплаченого стягувачем за вчинення виконавчого напису, проте підстави стягнення в самому виконавчому написі законодавчо відсутні. У зв`язку із вищевикладеним, представник позивачки просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою, представником позивачки подано письмове опитування представника відповідача в порядку ст. 93 ЦПК України, поставлені питання про обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Задоволено заяву позивача ОСОБА_1 , подану в порядку ст. 93 ЦПК України та зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» або іншу посадову особу за його дорученням подати до суду письмові відповіді на поставлені питання у формі та порядку, визначеному у ст.93 ЦПК України.

Представником відповідача не надано відповіді на питання, поставлені представником позивачки в письмовому опитуванні.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року в порядку забезпечення позову за клопотанням представника позивачки зупинено стягнення на підставі вказаного виконавчого напису.

Представник відповідача правом на надання відзиву не скористався, відзив на позовну заяву не подав.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 24222 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 22063,90 грн. за кредитним договором № 1356016 від 13.04.2019 року.

Як зазначено у виконавчому написі, зареєстрованому в реєстрі за №24222, копія якого міститься в матеріалах справи, він був вчинений 28.04.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №1356016 від 13.04.2019р., заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», якому Товариством з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Верона» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 2-31/08-В від 31.08.2020р., якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальність «Дженесіс Фінанс» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги № 07-23/05 від 23.05.2019р.

Також у виконавчому написі зазначено, що вказаним виконавчим написом з боржника стягується заборгованість за період з 22.05.2019 р. по 28.04.2021 р., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3000 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам за користування кредитом 1653,00 грн.; заборгованість за нарахованою пенею 16480,90 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача у розмірі 930 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 22063,90 грн.

В обґрунтування вчинення вказаного виконавчого напису приватний нотаріус послався на ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріусів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

13.07.2021р. ТОВ «Українські фінансові операції» звернулось до приватного виконавця Лиманського В.Ю. із заявою про примусове виконання рішення, у якій зазначалось про відкрити виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.В. за №24222 від 28.04.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» коштів у розмірі 22063,90 грн.

19.07.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським В.Ю. було відкрито виконавче провадження № 66128511 від 19.07.2021 р. у зв`язку із виконанням вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. Також, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 19.07.2021 р., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.07.2021р., постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 19.07.2021р., постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19.07.2021р.

Отже, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи знайшли підтвердження доводи представника позивачки, якими обґрунтовано позовні вимоги.

Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Постановою КМУ від 26.11.2014р. №662 було внесено зміни до цього переліку.

Зокрема, вказаний перелік був доповнений після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту:

Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості..

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, розділу:

"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. вищевказану постанову КААС від 22.02.2017р. залишено без змін.

Отже, на момент звернення відповідача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису та на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису законодавством не було передбачено кредитних договорів, які вчинені у простій письмовій формі, серед документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, законодавство покладає на нотаріуса обов`язок перевірити такі підстави.

Так, згідно з п.3.5 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях висловлював правову позицію стосовно виконавчих написів, які вчинені нотаріусами після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Згідно з цією правовою позицією, якщо укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, то наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Такі висновки ВС містяться, зокрема, у постановах від 21.10.2020р. у справі №172/1652/18, від 12.03.2020р. у справі №757/24703/18-ц.

Вищезазначеним Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено наступні умови вчинення нотаріусами виконавчого напису.

Згідно з п.3.1 Глави 16 Розділу ІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п.3.2 Глави 16 Розділу ІІ цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

З матеріалів справи не вбачається, що нотаріусу було надано документів на підтвердження переходу прав та обов`язків ТОВ «Дженесіс Фінанс» за кредитним договором, укладеним з позивачкою, до нових кредиторів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона», в подальшому - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції».

Крім того, як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 19.03.2021р. у справі №750/3781/20, учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17 (провадження № 61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18).

В той же час, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було вчинено цей виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків. Відповідачем не подано до суду належних та достатніх доказів щодо спростування доводів представника позивачки про порушення чинного законодавства нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису.

Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було підтверджено ті обставини, на які представник позивачки посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 2-4, 89, 259, 265, 263-265, 272, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю « Українські фінансові операції», треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, ОСОБА_2 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №24222, вчинений 28.04.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Українські фінансові операції» заборгованості у розмірі 22063,90 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса ВПО: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2, ,

Треті особи:

ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 4-Б, офіс 21.

Суддя І.С. Блага