Номер провадження: 22-ц/813/6852/23
Справа № 496/2180/22
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 443 532,00 грн. Вирішено питання розподілу судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 23.06.2023 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року залишено без руху з підстав несплати судового збору у розмірі 6 652,98 грн. та не доведеності поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги у десять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали у передбачений законом строк, зокрема несплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута, а у разі не доведення поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Вказана ухвала апеляційного суду в частині невизнання підстав пропуску строку поважними мотивована тим, що оскаржуване рішення суду ухвалено судом першої інстанції 21 березня 2023 року. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказав, що отримав копію оскаржуваного рішення суду поштою 15 квітня 2023 року. З апеляційною скаргою на дане рішення суду скаржник звернувся, через засоби поштового зв`язку 23 червня 2023 року, тобто поза межами встановленого ч. 2 ст. 354 ЦПК України тридцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду з моменту отримання його копії. У зв`язку з чим, апелянту запропоновано вказати інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження, з наданням відповідних доказів.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху надіслано скаржнику шляхом відправлення на зазначені в апеляційній скарзі контакти для зв`язку, зокрема засобами поштового зв`язку на поштову адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 97), ОСОБА_1 отримав копію ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху у паперовій формі 18.07.2023 року.

Крім того, 31.07.2023 року адвокат Вечерова Є.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ВН № 1228366 від 31.07.2023 року, ознайомилась з матеріалами справи та отримала копію ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху (а. с. 92-96).

Відповідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Разом з тим, вбачається, що на час постановлення даної ухвали апелянт не виконав вимоги ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року, зокрема судовий збір не сплатив та не надав до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Між тим, апеляційний суд вчинив всі можливі дії для належного сповіщення апелянта про наявність ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, однак апелянт процесуальні дії щодо усунення недоліків апеляційної скарги не виконує, а тому є всі підстави вважати, що апелянт втратив інтерес до розгляду своєї апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, § 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03.04.2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Отже, оскільки апелянтом не надано обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2023 року, колегія суддів приходить до переконання, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року - слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 354, ч.4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Судді Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе

О.В. Князюк

С.О. Погорєлова