Справа 206/3009/23
Провадження 2/206/898/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Масюковій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Самарський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2023 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступником усіх прав та обов`язків по договору відступлення прав вимог був ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та яка відступила вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 29.10.2014 було укладено кредитний договір №001-03724-291014, нажаль оригінал Кредитного договору не зберігся. В червні місяці 2023 року з додатку ДІЯ позивачці стало відомо, що Самарським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №5950, що виданий 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

При ознайомленні з виконавчим написом №5950 виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», заборгованість, що виникла за кредитним договором №001-03724-291014 від 29.10.2014, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 правонаступником усіх прав та обов`язків по договорам відступлення прав вимог, були ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та останній ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Сума заборгованості за період 08.02.2018 року по 24.01.2020 року складається з суми заборгованості за тілом кредиту 20949,45 грн., заборгованість за нарахуваннями та сплаченими процентами та комісією 3783,84 грн., плата за вчинення виконавчого напису 150 грн. загальна сума заборгованості становить 24883,29 грн.

З часу отримання позивачкою кредиту у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 не отримувала жодного листа, претензії, вимоги та жодних інших відомостей про наявність заборгованості по кредиту.

Про те, що ПАТ «Дельта Банк» відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та останній відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» ОСОБА_1 не знала, про дані відступлення її ніхто не повідомляв.

Жодного повідомлення про наявність боргу для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису також не отримувала.

На момент вчинення виконавчого напису не було безспірності заборгованості перед стягувачем. Тому ОСОБА_1 вважає, що відповідачем було надано неправдиву інформацію, щодо розміру заборгованості та періоду її виникнення та така не могла бути підтверджена жодним документом.

У зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вимогою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 по справі відкрито провадження, призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано необхідні докази.

14 липня 2023 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 5950 від 27.01.2020, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М.

В судове засідання позивачка не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, що був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., що був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, представник Самарського відділу державної виконавчої служби, що також повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань від представника третьої особи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного.

27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис реєстровий № 5950, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти та запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнувши за період з 08.02.2018 року по 24.01.2020 року включно суму в розмірі 20949,45 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3783,84 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією та 150,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, а в загальній сумі 24883,29 грн.(а.с. 9).

На підставі вказаного виконавчого напису постановою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бутенко О.М. від 14.12.2021 відкрито виконавче провадження № 67872255 з примусового виконання виконавчого напису № 5950 виданого 27.01.2020 року (а.с. 10).

Так, за правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»).

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на положення ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки позивач стверджує, що розмір кредитної заборгованості є спірним, оскільки він не підтверджений належними документами, виконавчий напис виконано на нотаріально не посвідченому договорі. Дані твердження позивача не спростовуються відповідачем.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази безспірності заборгованості позивача, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про порушення процедури вчинення виконавчого напису, що є безумовною умовою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору.

Отже, викладене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», (08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9-а, оф. 203), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Самарський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 5950, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суми, яка складає 24883,29 грн., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», (08200, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9-а, оф. 203), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна