Справа №345/3045/23
Провадження № 2/345/873/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2023 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., представника позивача адвоката Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

На розгляді у суді знаходиться вищевказана цивільна справа.

28.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно відповідно до якої просить суд визнати за нею ОСОБА_1 право власності на будинку садибного типу з господарським будівлям та спорудам, що розташовані по АДРЕСА_1 , як майна колишнього колгоспного двору після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; після її смерті відкрилась спадщина на майно житловий будинок в АДРЕСА_1 загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 26,6 кв.м. з господарськими спорудами та будівлями; 20.09.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 у які нотаріусом було відмовлено; матір`ю позивачки ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого всі належні їй майнові права, а також все майно, що належить їй, на яке вона за законом має право, де б воно не знаходилось, із чого б не складалось, заповіла позивачці ОСОБА_1 ; вказаний вище житловий будинок побудований членами сім`ї позивача і належав колгоспному двору, головою якого був батько позивачки і згідно із свідоцтвом про право власності колгоспного двору на житловий будинок від 08.01.1988 року, виданого виконкомом Калуської районної ради народних депутатів на підставі рішення №163 від 14.10.1987 року житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстрований в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації у встановленому порядку відповідно діючого на той час законодавства як власність колгоспного двору; на момент припинення колгоспного двору його членами були ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується довідкою Пійлівського старостинського округу від 06.04.2022 року за №60; тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилися на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частках по частці кожного; після смерті матері позивачки вважає, що за нею відкрилась спадщина на частку житлового будинку і вважається такою, що прийняла спадщину як спадкоємець першої черги, яка на час відкриття спадщини не заявляла відмови.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.07.2023 року підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.07.2023 року об 08:45 в приміщенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в залі судового засідання (м. Калуш, Івано-Франківська область, вул. Молодіжна, 10).

14.07.2023 року від відповідача до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшов відзив у якому просив розгляд справи проводити без вповноваженого представника Калуської міської ради, у вирішенні спору по суті покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали даної справи, приймаючи до уваги позиції сторін, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для задоволення даного позову з огляду на наступне.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12). Остання являється матір`ю позивачки ОСОБА_1 (а.с. 19, 20).

14.2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким усе своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, ОСОБА_3 належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого ОБТІ від 15.08.2022, вартість домоволодіння становить 243 486,00 грн. (а.с. 17).

20.09.2022 приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 постійно проживала і була зареєстрована в даному будинку (а.с. 5).

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст 1223 ЦК України Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким усе своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповіла дочці ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1216-1218, 1222,1223,1225,1258,1267,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 200,206,247,263-265, 273, 352, 355 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на право власності на будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , як майна колишнього колгоспного двору після смерті матері позивачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя