Справа № 548/1279/22
Провадження № 2/548/211/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

08.08.2023 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання -Манжос Т.В.

представника позивача- адвоката Подорожняка В.В.

представника відповідача- адвокатів Близнюка І.В., Бідюк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хорольського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНА СПРАВА" про розірвання договору оренди землі та стягнення штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача , процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що йому, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,93 га, кадастровий номер :00:018:0092, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 15.04.2002 року серії та номер: ІV-ПЛ № 034262, виданого Хильківською сільською радою народних депутатів та додатково підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, номер запису про право власності: 30262854 від 08.02.2019 року).

18.10.2018 року між та Товаристовом з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНА СПРАВА.» будо укладено договір оренди землі, за умовами п.1, 2, 3, 4 якого ОСОБА_1 передав, а ТОВ «СПІЛЬНА СПРАВА.» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування рослинницької продукції, кадастровий номер :00:018:0092 площею 0,9300 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, строком на 10 (десять) років, з орендною платою у розмірі 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Державну реєстрацію права оренди за даним договором оренди було проведено 08.02.2019 р., номер запису про інше речове право: 30263080.

08.07.2022 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати за 2019-2021 рік включно. Станом на дату подання позову сплати заборгованості чи іншої відповіді позивач не отримав.

Відповідно до пп.2.4 договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32982,82 грн.

Відповідно до пп. 4.1 вищевказаного договору оренди, орендна плата складає 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування земельною ділянкою з якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Відповідно до п. 4.2. обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Відповідно до п. 4.3. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз в рік, але не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року одним або кількома платежами.

У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань землі орендарем за договором оренди позивач звернувся до суду та просив розірвати договір оренди землі, стягнути заборгованість зі сплати орендної плати та штрафні санкції

Рух справи в суді.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 19.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 11.10.2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку із неявкою відповідача та відсутністю відомостей про вручення йому позовної заяви та копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 14.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі.

21.12.2022 року Хорольським районним судом Полтавської області ухвалено заочне рішення у справі та задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 02.02.2023 року прийняти заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНА СПРАВА" - адвоката Близнюка І.В. про перегляд заочного рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 року по справі №548/1279/22 та призначено судове засідання на 13.02.2023 року на 10 годину 20 хвилин.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 13.02.2023 року заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНА СПРАВА" - адвоката Близнюка І.В. про перегляд заочного рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 року по справі №548/1279/22-задоволено. Скасовано заочне рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 21.12.2022 року по справі №548/1279/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНА СПРАВА." про розірвання договору оренди землі та стягнення штрафних санкцій. Призначено справу до підготовчого судового засідання на 11:00 годину 21.02.2023 року у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області за адресою: вул. Незалежності, 82 м. Хорол.

03.08.2023 року представником відповідача - адвокатом Бідюк Я.В. було подано заяву, в якій прохала відкласти розгляд справи .

Суд звертає увагу, що судові засідання в даній справі призначалися неодноразово, на які представниками відповідача було подано заяви про перенесення судових засідань.

Суд розцінює вказані заяви про перенесення судових засідань, як зловживання своїми процесуальними правами, та з метою економії процесуального часу та не затягування розгляду справи, вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Подорожняк В.В. підтримали позовні вимоги та додатково пояснили, що протягом трьох років відповідач користується земельною ділянкою та не сплачує орендну плату. На звернення письмове звернення ОСОБА_1 щодо виплати йому заборгованості жодним чином не відреагував. Щодо доводів представника відповідача про ухилення позивача від отримання орендної плати представник позивача адвокат Подорожняк В.В. зазначив, що відповідно до положень ст. 537 ЦК України відповідач міг виконати свій обов`язок щодо сплати орендної плати шляхом внесення належних з нього грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори або на рахунок ескроу в разі ухилення позивача від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку, чого зроблено відповідачем не було.

Щодо відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки представник позивача повідомив суду, що згідно п. 2.4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32982 грн 82коп. Дані відомості до договору оренди вносилися відповідачем, який був ініціатором та розробником проєкту даного договору, який в подальшому був підписаний сторонами та став обов`язковим для сторін такого договору. Наданий представником відповідача - адвокатом Блюзнюком І.В. витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2023, за яким нормативна грошова оцінка землі становить 2083,63 грн жодним чином не спростовує дані про нормативну грошову оцінку землі, яка зазначена в договорі, адже протягом тривалого часу (3 роки) відповідач користувався земельною ділянкою, жодним чином не заявляв про жодні недоліки земельної ділянки, не звертався щодо внесення змін до діючого договору оренди землі, зокрема до даних про нормативну грошову оцінку землі, а також враховуючи положення Цивільного кодексу України щодо свободи договору вважає безпідставним посилання представників відповідача щодо застосування для обрахунку орендної плати за користування земельною ділянкою відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які зазначені у вищевказаному витязі. До того ж даний документ не спростовує відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на дату укладення договору оренди землі, що зазначили сторони у договорі оренди та скріпили своїми підписами.

Представники відповідача заперечували у задоволенні позовних вимог. Вони вказали, що погасили всю заборгованість відповідача перед позивачем, доказом чого є платіжна інструкція № 6 від 10.03.2023 року на суму 1195,00 грн, призначення платежу: орендна плата за оренду землі. Представники відповідача зазначили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача складає 2083,63 грн, відповідно від цієї суми здійснювався розрахунок заборгованості орендаря за користування земельною ділянкою, заборгованість перед позивачем у відповідача відсутня.

Суд дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін та їх представників, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено,що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :00:018:0092 площею 0,93 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 15.04.2002 року серії та номер: ІV-ПЛ № 034262, виданого Хильківською сільською радою народних депутатів та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248, номер запису про право власності: 30262854 від 08.02.2019 року.

18.10.2018 року між та Товаристовом з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНА СПРАВА.» будо укладено договір оренди землі, за умовами п.1, 2, 3, 4 якого ОСОБА_1 передав, а ТОВ «СПІЛЬНА СПРАВА.» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для вирощування рослинницької продукції, кадастровий номер :00:018:0092 площею 0,9300 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, строком на 10 (десять) років, з орендною платою у розмірі 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Державну реєстрацію права оренди за даним договором оренди було проведено 08.02.2019 р., номер запису про інше речове право: 30263080.

08.07.2022 року позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати за 2019-2021 рік включно. Станом на дату подання позову сплати заборгованості чи іншої відповіді позивач не отримав.

Відповідно до пп.2.4 договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 32982,82 грн.

Відповідно до пп. 4.1 вищевказаного договору оренди, орендна плата складає 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування земельною ділянкою з якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Відповідно до п. 4.2. обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Відповідно до п. 4.3. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз в рік, але не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року одним або кількома платежами.

Суд критично відноситься до доводів представників відповідача щодо застосування до розрахунку орендної плати даних з витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2023, за яким нормативна грошова оцінка землі становить 2083,63 грн, адже протягом тривалого часу (3 роки) відповідач користувався земельною ділянкою, жодним чином не заявляв про жодні недоліки земельної ділянки, не звертався щодо внесення змін до діючого договору оренди землі, зокрема до пункту 2.4, який містить відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Крім того даний документ не спростовує відомостей про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на дату укладення договору оренди землі, що зазначили сторони у договорі оренди та скріпили своїми підписами.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пунктів 5, 7 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини та оцінка доказів, наданих сторонами.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 4.1 вищевказаного договору оренди, орендна плата складає 11 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один повний рік користування земельною ділянкою з якої вираховуються податки та збори з доходів орендодавця згідно Податкового кодексу України. Відповідно до п. 4.2. обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації. Відповідно до п. 4.3. Орендна плата вноситься у такі строки: один раз в рік, але не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар вносить щорічну орендну плату протягом року одним або кількома платежами.

Відповідно до пп.12.3. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено,що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що устатті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на дату подання позову позивач не отримував жодних коштів від Відповідача в якості орендної плати. 10.03.2023 року відповідачем сплачено на користь позивача 1195,00 грн, що підтверджується копією розрахункового документа, долученого до матеріалів справи та визнається позивачем.

Однак заборгованість сплачена не своєчасно та не у повному обсязі, а тому у даному випадку є підстави для розірвання вищевказаного договору оренди землі від 18.10.2018 року, які передбачені ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.12.3 даного договору оренди, оскільки вбачається неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати у строки передбачені умовами договору оренди.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10. 2011 року у справі № 6-38цс11, від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 року у справі № 6-42цс11) та нараховуються незалежно від вини боржника (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11).

Заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (постанови Верховного Суду України від 6.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13).

Враховуючи, що відповідачем порушені строки внесення орендної плати за 2019, 2020, 2021 роки, які встановлені договором оренди, тобто, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, тому позивач має право на отримання від відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача за прострочення внесення орендної плати за 2019, 2020, 2021 роки підлягає стягненню 3 % річних у загальному розмірі 531,39 грн

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці, тобто мала місце дефляція.

Тобто, з відповідача на користь позивача за прострочення внесення орендної плати за 2019-2021 роки підлягає стягненню інфляційні збитки у загальному розмірі 2565,36 грн.

Таким чином судом доведеним той факт, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором оренди від 18.10.2018 року, не здійснював виплату орендної плати у грошовій формі з урахуванням її індексації, що свідчить про систематичність порушення ним умов договору, та за даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати вирішуються судом в порядку п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 626, 629, 770, 792 ЦК України, ст. ст. 13, 15, 21, 32 Закону України «Про оренди землі», ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця: с.Хильківка, Лубенський район, Полтавська область, 37831 ), представник позивача : адвокат Подорожняк Віталій Вікторович ( мешканець: с. Мусіївка Лубенського району Полтавської області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2929 від 09.07.2019 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПІЛЬНА СПРАВА" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, буд. 3, кв. 13, ), представник відповідача адвокат Бідюк Яна Володимирівна ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3251, видане радою адвокатів Полтавської області 14.01.2020 року, юридична адреса: АДРЕСА_1 ), представник відповідача адвокат Близнюк Ігор Володимирович ( свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1408, видане радою адвокатів Полтавської області 25.06.2014 року, юридична адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання договору оренди землі та стягнення штрафних санкцій- задовольнити частково.

Розірвати договір оренди від 18.10.2018 року на земельну ділянку площею 0,93 га, кадастровий номер :00:018:0092, розташовану за межами населених пунктів на території Хильківської сільської ради Хорольського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНА СПРАВА.», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.02.2019 року державним реєстратором Стіхіною Оксаною Миколаївною, Виконавчий комітет Глобинської міської ради, номер запсу про інше речове право: 30263080.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНА СПРАВА.» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, буд. 3, кв. 13, ) на користь ОСОБА_1 (37831, Полтавська область, Лубенський район, с.Хильківка, РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 18 жовтня 2018 року у розмірі - 9 689,33 грн 33 коп (дев"ять тисяч шістсот вісімдесят дев"ять гривень 33 копійки), 3 % річних у загальному розмірі - 531,39 грн.; інфляційні збитки у загальному розмірі - 2565,36 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІЛЬНА СПРАВА.» (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Генерала Жадова, буд. 3, кв. 13, ) на користь ОСОБА_1 (37831, Полтавська область, Лубенський район, с.Хильківка, РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 992,40 грн. .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 08.08.2023 року.

Суддя : О.В. Коновод