Провадження № 2/201/4357/2023
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

23 листопада 2023р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Соколенко Тамари Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу) про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

22.11.2023р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу) про визнання заповіту недійсним (позовна заява підписана представником позивача адвокатом Соколенко Т.О.).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.11.2023р. позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі.

Одночасно із позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача адвоката Соколенко Т.О., яка діє на підставі ордеру від 22.11.2023р., про забезпечення позову, в якій представник просила зупинити вчинення нотаріальної дії, а саме видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину у спадковій справі № 21/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення справи по суті; заборонити приватному нотаріусу ДМНО Підберезній Н.В. видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 21/2023 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення справи по суті та накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , та входить до спадкової маси за заповітом, посвідченим Першою ДДНК 20.11.2018р., який зареєстрований у реєстрі за № 6-668.

В обґрунтування, представник позивача посилалася на те, що заповіт, складений на ім`я відповідача, вчинено проти справжньої волі спадкодавця ОСОБА_3 , оскільки через її психічні захворювання вона не усвідомлювала значення та наслідки своїх дій і не керувала ними. Позивач в оскаржуючи заповіт, вважає, що у разі отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідач може розпорядитися майном за заповітом на користь третіх осіб, що ускладнить або унеможливіть виконання рішення суду. Просила вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю необхідним задовольнити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчений Першою ДДНК 20.11.2018р., зареєстрований у реєстрі за № 6-668.

В провадженні приватного нотаріуса ДМНО Підберезної Н.В. перебуває спадкова справа № 21/2023, заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із заявами про прийняття спадщини звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилалася на те, що у разі отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідач може розпорядитися майном за заповітом на користь третіх осіб, що ускладнить або унеможливіть виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить зупинити вчинення нотаріальних дій щодо видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину, заборонити приватному нотаріусу видавати відповідачу свідоцтво про право на спадщину та просить накласти арешт на спадкове майно.

Відповідно до пункту 4.13 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 з подальшими змінами та доповненнями, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Приймаючи до уваги, що зупинення вчинення нотаріальної дії у разі надходження до суду позовної заяви прямо передбачене Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вважаю, що вимога, заявлена в порядку забезпечення позову, про зупинення вчинення нотаріальних дій фактично дублює положення законодавства, а отже, є недоцільним вжиття такого виду забезпечення позову, і в цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Разом з тим, вважаю необхідним з урахуванням предмету та підстав позову, застосувати обраний представником позивача захід забезпечення позову у вигляді заборони приватному нотаріусу ДМНО Підберезній Н.В. видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 21/2023, відкритій після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний захід є співмірним та достатнім з урахуванням предмету спору, а саме визнання недійсним заповіту, на підставі якого відповідач має можливість отримати свідоцтво про право на спадщину.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2021р. по справі № 643/12369/19 роз`яснив, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

В даній справі предметом спору з урахуванням заявлених позивачем позовних вимог є саме визнання недійсним заповіту від 20.11.2018р., і вимог щодо визнання права власності на нерухоме майно кв. АДРЕСА_1 не заявлено.

Крім того, зупинення виконавчих дій відповідно до вимог вищевказаного Порядку та заборона вчиняти дії щодо видачі свідоцтва про спадщину, застосована судом в порядку забезпечення позову, унеможливлюють вчинення відповідачем будь-яких дій щодо розпорядження спадковим майном, в тому числі передачу його третім особам.

Отже, обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді арешту спадкового майна не є співмірним із заявленими позовними вимогами, представником позивача не доведено, яким чином такий захід реалізує мету його вжиття, з урахуванням предмету спору, а також не доведено, що невжиття цього заходу призведе до утруднення виконання рішення у спорі, який не стосується нерухомого майна, на який сторона позивача просить накласти арешт.

Підводячи підсумок викладеному, вважаю необхідним частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Соколенко Тамари Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу) про визнання заповіту недійсним та заборонити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Підберезній Наталії Віталіївні видавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 21/2023, відкритій після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), постановою Верховного Суду від 19.02.2021р. по справі № 643/12369/19 ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Соколенко Тамари Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу) про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Заборонити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Підберезній Наталії Віталіївні видавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі № 21/2023, відкритій після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частині заяви представника ОСОБА_1 адвоката Соколенко Тамари Олександрівни про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, заходи забезпечення позову діють у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя: Ткаченко Н.В.