Єдиний унікальний номер: 378/438/23
Провадження № 2/378/143/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з посиланням на те, що рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 26 липня 2022 року у справі № 378/247/22 стягнуто з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/2 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 червня 2022 року і до його повноліття.

На сьогоднішній день, через військову агресію російської федерації та через втрату основного місця роботи, яке було єдиним джерелом доходу, він (позивач) переживає скрутне матеріальне становище, майновий (матеріальний) стан погіршився, а тому він не має змоги повноцінно сплачувати аліментні зобов`язання, встановлені рішенням суду в розмірі 1/2 частки від доходу, оскільки таким чином їх розмір заганяє його позивача в боргову яму, а тому з метою захисту своїх прав вимушений звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/2 частини на 1/4 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини щомісяця, на його думку, є розумним, не суперечить нормам матеріального права

Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі вищевказаного рішення суду на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і досягнення сином 18-річного віку.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області 14.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін (а. с. 29).

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області 26.07.2023 підготовче провадження закрито та призначення справу до судового розгляду (а. с. 39).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позові, суду пояснив, що фактично він тривалий період працює в ТОВ «Ірпінське АТП 13250» механіком. Проте, через військову агресію російської федерації з 24 лютого по грудень 2022 року не мав офіційних доходів по місцю вказаної роботи , крім того, має кредитні зобов`язання, пов`язані з придбанням під час шлюбу автомобіля, який залишився після розірвання шлюбу в нього. З січня 2023 року вказане АТП відновило роботу і він з січня 2023 року по даний час продовжує працювати на зазначеній посаді, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі. Проте, в разі втрати роботи йому буде складно сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, повідомила, що дитина проживає разом з нею в м. Ірпінь в найманій квартирі, син хворіє, йому рекомендовані оздоровчі фізкультурні заняття, які потребують додаткових витрат, працює в супермаркеті «Фора» пекарем. Її заробітку разом з аліментами, які вона отримує від відповідача в сумі близько 3000 грн. на місяць з урахуванням стану здоров`я сина та потреб на додаткові заняття і так ледве вистачає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 26.07.2022 року по справі ЄУН 378/247/22, яке набрало законної сили 26.08.2022, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 10-13).

Виконавчий лист по вказаній справі перебуває на виконанні у Ставищенському відділі державної виконавчої служби Білоцерківського району Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), виконавче за № НОМЕР_2 відкрито 01.08.2022 що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження (а. с. 14).

Відповідно до наданого позивачем витягу з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України (форма ОК-5), сформованого за № 023415 за період з січня 2092 року по грудень 2022, позивач фактично мав регулярні доходи з червня 2020 року по лютий 2022 року (включно). З березня по грудень 2022 у вказаному реєстрі інформація про доходи позивача ОСОБА_1 відсутня (а. с. 15-19).

Згідно довідки АТ «СЕНС БАНК» ОСОБА_1 за кредитним договору № 500717110 від 15.09.2022 станом на 19.01.2023 має заборгованість 33205,07 грн. (а. с. 21).

Згідно довідки АТ «Перший Український Міжнародний Банк» ОСОБА_1 за кередитним договором № від 29.12.2022 станом на 27.01.2023 має заборгованість 54743,04 грн. (а. с. 22).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки від через військову агресію російської федерації та через втрату основного місця роботи переживає скрутне матеріальне становище.

Проте, вищевказане рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку ухвалено 26 липня 2022 року вже під час військової агресії російської федерації, при цьому, позовні вимоги про стягнення аліментів саме в такому розмірі ОСОБА_1 було визнано. Доказів, що він мав офіційні доходи на час ухвалення такого рішення, та втрати таких доходів в послідуючому (після ухвалення рішення) позивач суду не надав. Як зазначено вище, відповідно до наданого позивачем вищевказаного витягу з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України (а. с. 15 - 19) офіційних доходів на час ухвалення зазначеного рішення позивач не мав. Мінімальний же розмір стягуваних аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку визначено, як зазначено в самому рішенні суду про стягнення аліментів, визначено частиною 2 статті 182 СК України.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач пояснив, що фактично він тривалий період працює в ТОВ «Ірпінське АТП 13250» механіком. Проте, через військову агресію російської федерації з 24 лютого по грудень 2022 року не мав офіційних доходів по місцю вказаної роботи. З січня 2023 року вказане АТП відновило роботу і він з січня 2023 року по даний час продовжує працювати на зазначеній посаді, проте, отримує заробітну плату в мінімальному розмірі.

Надані позивачем вищевказані довідки про наявність кредитної заборгованості за вищевказаними кредитними договорами не можуть свідчити про зміну (погіршення) матеріального становища позивача, оскільки, як він пояснив, кредитні зобов`язання, пов`язані з придбанням під час шлюбу автомобіля, який залишився після розірвання шлюбу в нього (позивача).

Таким чином, перевіряючи доводи позивача, викладені в позові, суд дослідивши надані ним докази, встановив, що позивачем ОСОБА_1 не доведено погіршення матеріального стану після винесення рішення про стягнення аліментів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідно до рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26.07.2022 року по справі ЄУН 378/247/22 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 - сина ОСОБА_3 , та суперечитиме його інтересам.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку, що належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновками, викладеними Верховним судом в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, врахувавши доводи обох сторін та надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням фактичних обставин справи, які мають істотне значення, на переконання суду, наразі відсутні передбачені статтею 192 СК України підстави для зменшення розміру аліментів, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 80, 81, 89, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАДИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3 , проживає АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 09.08.2023 року.

Суддя Н. М. Марущак