Справа № 308/3798/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., за участі секретаря судового засідання Боти О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Ляр Д.Ю. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.07.2008 в сумі 40087, 87 грн. станом на 13.02.2023, а також судові витрати у сумі 2684 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 31.07.2008 за якою йому було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено, та видано кредитну картку. Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, чого своєчасно не зробив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2023 має заборгованість у 40087, 87 грн., з яких 32792, 53 грн. заборгованість за кредитом, 7295, 34 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

08.08.2023 представником відповідача адвокатом Геричем А.Й. подано до суду відзив, в якому він зазначив, що питання наявності кредитного договору, укладеного 31.07.2008 між позивачем і відповідачем, відповідач не заперечує. Також не заперечує про підписання 08.08.2008 Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Разом з тим відповідач заперечує всі інші факти викладені у позовній заяві, зокрема те, що відповідач скористався грошовими коштами банку у сумі 32792,53 грн., оскільки він використав лише 1914,65 грн., інша частина грошових коштів у сумі 29800 грн. була перерахована з рахунку відповідача на користь «WERKD, KYIV» з призначенням «Розваги» без відома відповідача ОСОБА_1 невідомими особами. Про факт незаконного заволодіння коштами відповідач негайно повідомив банк як телефоном, так і електронною поштою, однак про результати розгляду такої заяви його повідомлено не було.

06.09.2023 представником позивача подано відповідь на відзив.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Сторона відповідача в судове засідання не з`явилася, представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, зокрема в частині заборгованості за тілом кредиту, однак не визнає в частині нарахування відсотків за користування кредитними коштами, оскільки такі фактично використані не ним, а шахраями, про що було повідомлено банк.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 31.07.2008. Відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, з якими останній ознайомився та зобов`язувався виконувати.

Відтак шляхом підписання відповідачем вищевказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку між сторонами укладено договір №б/н.

До кредитного договору позивач додав копію паспорту споживчого кредиту, в якій містяться умови кредитування, підписану відповідачем 20.01.2020, в якій міститься зокрема інформація про строк пільгового періоду, базову відсоткову ставку в місяць, розмір щомісячних платежів, термін внесення щомісячних платежів тощо., а також довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна Gold Light від 05.08.2008.

До позовної заяви додано виписку до договору №б/н від 31.07.2008 за період до 14.02.2023, в якій відображені деталі операцій за рахунком, зокрема видно, що відповідач здійснював використання кредитних коштів: поповнення мобільного рахунку, розраховувався за продукти в магазині, аптеці тощо, що свідчить про користування ним кредитними коштами.

Разом з тим, з вказаної виписки та з розрахунку заборгованості видно, що відповідач частково вносив кошти на погашення заборгованості.

Однак з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31.07.2008 з`ясовано, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого така станом 31.05.2015 має заборгованість у 40087, 87 грн., з яких 32792, 53 грн. заборгованість за кредитом, 7295, 34 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

З виписки по рахунку за договором №б/н від 31.07.2008 за період до 14.02.2023 видно, що відповідач користувався кредитними коштами банку, зокрема станом на 04.01.2022 мав витрати у сумі -1914, 65 грн. за придбання ліків, продуктів харчування тощо, а 05.01.2022 - проведено операцію на суму у 29800 грн. за «розваги».

Відповідач стверджує, що банківська операція на суму у 29800 грн. є шахрайськими діями невідомих осіб, оскільки вказані грошові кошти перераховані з рахунку відповідача ОСОБА_1 на користь «WERKD, KYIV» з призначенням «Розваги» без його відома.

Зазначає, що дана протиправна операція виникла після оформлення виплати «Covid-19» за допомогою сайту Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 04.01.2022.

Зі скрін шоту від 04.01.2023 видно, що відповідачу від банку надійшло повідомлення про доступність до зарахування виплати за вакцинацію «Covid-19» у 1000 грн. з відповідним посиланням.

З листа банку від 05.01.2023, надісланого на електронну адресу відповідача, видно, що такий інформував банку про шахрайське списання коштів у сумі 29800 грн. з його банківського рахунку, на що банк надіслав повідомлення наступного змісту «Вашу заявку №1805728 на суму 29800 UAH від 05.01.2022 взято до розгляду. Звертаємо увагу на те, що згідно правил платіжних систем Ваша картка заблокована БЕЗ можливості розблокування. Ми зробимо все можливе для вирішення питання на Вашу користь. Регламент розгляду заявки становить до 120 днів з моменту реєстрації. Ці строки суворо встановлені платіжною системою, для того аби усі залучені до оскарження сторони мали час зібрати потрібні документи».

Однак за твердженням відповідача наразі відповіді від банку за результатами розгляду його заявки не отримано.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

У частинах першій та третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», чинного на момент здійснення переказу, Платник несе перед банком або іншою установою - учасником платіжної системи, що його обслуговують, відповідальність, передбачену умовами укладеного між ними договору. Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну банку або іншій установі - учаснику платіжної системи, що його обслуговують, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і проведенням незаконних операцій з компонентами платіжних систем (платіжні інструменти, обладнання, програмне забезпечення тощо). При цьому банк або інша установа - учасник платіжної системи, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за проведення переказу.

Враховуючи, що позивачем надано докази порушення та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в частині заборгованості за тілом кредиту, а тому суд приходить до переконання, що даний позов підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача на користь банку суми заборгованість за кредитом станом на 13.02.2023 у 32792, 53 грн.

Разом з тим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками за користування кредитом, виходячи із справедливості, як засади цивільного судочинства, оскільки такі нараховані на кошти, які з твердженням відповідача, списані з його рахунку шахрайськими діями невідомих осіб, про що було одразу проінформовано банк.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тож, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274 - 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код за , місцезнаходження за адресою м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.07.2008 в сумі 32792 (тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто дві) гривень 53 копійки, яка розрахована станом на 13.02.2023 та складається з заборгованості за кредитом, а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов