печерський районний суд міста києва
Справа № 759/873/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.

при секретарі судових засідань Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу 759/873/23- ц за позовом Комунального підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського районну міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2023 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва дану справу було направлено справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

03.03.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 06.03.2023, для вирішення питання про відкриття провадження.

07.03.2023 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з цим, в ході розгляду справи надійшла заява від ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, оскільки відповідач сплатила заборгованість, яку просить стягнути позивач.

Відтак, ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі, посилаючись на п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки відсутній предмет спору.

У судове засідання, учасники процесу не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Так, суд, дослідивши матеріли справи та подану заяву про закриття провадження у справі, прийшов до висновку про вирішення питання за відсутності сторін.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (касаційне провадження № 61-13405св18).

Так, вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 12 385,00 грн.

Відповідач до заяви про закриття провадження долучила копію квитанцію від 15.09.2023 №30, з якої вбачається, що ОСОБА_1 сплатила кошти у розмірі 1 2508,90 грн. на користь Комунального підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського районну міста Києва».

На підставі встановлених обставин та відповідних норм цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку про відсутність спору між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та ОСОБА_1 , оскільки станом на 21.09.2023 заборгованість погашена, а відтак предмет спору відсутній.

В даному випадку підставою для закриття провадження у справі є відсутність предмета спору, однак питання розподілу судових витрат при закритті провадження у справі з наведеної підстави процесуальним законом не врегульоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно допункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред`явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення.

В абзаці 1 пункту 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 24 вересня 2018 року по справі № 661/3865/16-ц, які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оскільки відповідачем погашена заборгованість після пред`явлення позову, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 14, 33, 142, 255, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі 759/873/23-ц за позовом Комунального підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського районну міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Стягнути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, м. Київ, пров. Мар`яненка,7, ) суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.Г. Ільєва