Провадження № 2/947/3417/23
18.11.2023 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Літвінової І.А.
секретар суду помічник судді Молодов В.С. (за дорученням головуючого на підставі ч. 3 ст. 66 ЦПК України),
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
В липні 2023 року до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 та просить рішенням суду стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідач на позов не відізвався.
Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України 21.12.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 02.03.2023 року в результаті ДТП належний позивачу автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Автомобіль, на якому було скоєно ДТП належить відповідачу ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що відповідач в рамках досудового врегулювання спору відшкодувати завдану шкоду добровільно не бажає, на телефонні дзвінки не відповідає.
Постановою Київського районного суду від 10.04.2023 р. у справі
№ 947/9364/23 ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Вказана постанова не оскаржена та набрала законної сили 21.04.2023 р.
Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, наявність вини в діях ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.03.2023 року о 08 годині 10 хвилин, встановлена постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.04.2023 р. у справі № 947/9364/23 та додатковому доказуванню не підлягає.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується актом виконаних робіт № ЧПТО1090321 від 03.07.2023 року ФОП ОСОБА_3 на суму 100 453 (сто тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні.
Суд вважає доведеним майнову шкоду в розмірі 42 128 гривень.
Відповідно до Преамбули ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. З посиланням на частину 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне.
Позивач відшкодування моральної шкоди просить покласти на відповідача, внаслідок противоправних дій якого така шкода була завдана позивачу.
Відповідно до статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з статтею 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грішми; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
В позовній заяві позивач зазначив, в чому полягала спричинена йому неправомірними діями відповідача моральна шкода, та з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір такої шкоди.
За правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів законом покладено на сторону, яка посилається на певні обставини.
Вимоги позивача ОСОБА_4 щодо про відшкодування моральної шкоди у визначеному ним розмірі в 20 000 грн. суд вважає доведеними та зважаючи на положення статей 23, 1167 ЦК України, суд погоджується, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс суттєві моральні переживання, пов`язані зі знищенням його майна, знаходженням певного часу без автомобілю, моральні переживання за шкоду, яка була завдана його здоров`ю, втратою додаткового часу і додаткових зусиль, підготовки і подачі до суду необхідних документів.
Враховуючи загальний розмір майнової шкоди в розмірі 20 128 грн., керуючись принципом співмірності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення компенсації моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч) гривень в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ОСОБА_4 надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1073, 60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 82, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок ДТП задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ):
- на відшкодування майнової шкоди - грошову суму в розмірі 22 128 (двадцять дві тисячі сто двадцять вісім) гривень;
- на відшкодування моральної шкоди - грошову суму в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень;
- судовий збір в розмірі 1073 ,60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Датою складання повного судового рішення є 18 листопада 2023 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Літвінова І. А.