КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/7253/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області, постановлену в складі судді Ковальчук Л.М. в м. Київ 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, просила визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , 2016 року народження, разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Позов мотивувала тим, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачем має сина ОСОБА_4 2016 року народження, який проживав разом з нею та знаходився на її повному забезпеченні, за період дружніх відносин відповідач практично не займався вихованням сина, не вів спільного господарства, не знав, що з дитиною потрібно робити, не здійснював за ним догляду. 08 квітня 2023 року відповідач проявив ініціативу в допомозі виховання дитини і взяв на декілька днів сина для спілкування та виховання, обіцяючи повернути його 11 квітня 2023 року, однак не повернув і в подальшому взагалі відмовився повертати їй сина. Відповідач офіційно не працює, не має стабільного доходу, має проблеми фінансового характеру. До грудня 2023 року відповідач не цікавився дитиною, дозволяв собі вживати алкогольні напої, міг проявляти фізичне та психологічне насильство до позивача в присутності дитини. Позивач не перешкоджала та не перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною, однак виходячи з інтересів сина, вважає за доцільне залишити його на своєму утриманні та вихованні.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівців за місцем реєстрації відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наводила зміст ст. 55, 129 Конституції України, ст. 29 ЦК України, ст. 2, 4, 27 ЦПК України, посилалася на те, що судом всупереч ч. 6 ст. 187 ЦПК України не було здійснено запиту щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача - фізичної особи та запиту стосовно встановленого місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , отже суд не дотримався вимог процесуального права.

Вказувала, що 21 травня 2023 року її представником було отримано від органу управління СТ «Мрія» довідку про місце проживання ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_5 в приватному житловому будинку АДРЕСА_2 , що також підтверджується відповіддю від 04 травня 2023 року № 40-944 Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, де в тексті вказано, що встановлено проживання відповідача в с. Мрія Бучанського району Київської області, а оскільки в довідці від органу управління садового товариства є більш точна інформація, то цим самим підтверджено місце проживання відповідача.

Просила взяти до уваги, що в зв`язку з запровадженням воєнного стану представники управління СТ «Мрія» працюють лише при наявності відповідної кількості управлінсько-адміністративних справ, тобто деякі вихідні дні з 10 до 12 години дня, що ускладнювало стороні позивача можливість завчасно отримати довідку про місце проживання відповідача з сином.

Просила врахувати факт, що згідно документів, наявних в матеріалах справи, дитина відвідує ряд розвиваючих гуртків та секцій, які практично всі знаходяться територіально в Святошинському районі м. Києва, що підтверджено матеріалами справи.

Від відповідача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу про направлення справи для розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області залишити без задоволення, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області про направлення справи на розгляд до Шевченківського районного суду м. Чернівці скасувати, направити справу для розгляду до Святошинського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Посилався на те, що позивачем зазначено постійне місце мешкання відповідача за адресою садове товариство МСТ «Мрія», АДРЕСА_3 . На даний час він використовує даний будинок як дачу, але проживає в більшості свого часу за адресою АДРЕСА_4 , що також зазначено в його позовній заяві до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, яка розглядається у Святошинському районному суді м. Києва. Щодо довідки, наданої стороні позивача МСТ «Мрія» про постійне місце перебування відповідача за вказаною адресою, посилався на ст. 29 ЦК України, згідно якої фізична особа може мати кілька місць проживання. В апеляційній скарзі позивача правильно зазначено, що дитина, яка проживає з відповідачем, на даний час відвідує гуртки, які знаходяться на території Святошинського району м. Києва, в зв`язку з чим вважає, що позовну заяву слід направити до Святошинського районного суду м. Києва.

Після надходження відзиву ОСОБА_3 на апеляційну скаргу позивачем ОСОБА_1 12 липня 2023 року надано письмові пояснення, в яких вона, не подаючи заяви про зміну апеляційної скарги, просила задовольнити її апеляційну скаргу частково, скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року та передати справу на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, оскільки відповідачем підтверджено місце проживання за адресою АДРЕСА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, і позивачем не зазначено причин необхідності їх виклику, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Передаючи справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) ухвалою від 17 травня 2023 року, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 27 ЦПК України, та виходив із того, що суду не надано доказів на підтвердження місця проживання відповідача у відповідності до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 за адресою АДРЕСА_2 , садове товариство МСТ «Мрія», натомість, як вбачається з матеріалів справи та копії паспорту відповідача ОСОБА_3 , він зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 .

Оскільки місце проживання відповідача не зареєстроване в Бучанському районі Київської області, дана справа згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області, і оскільки місце проживання (перебування) відповідача відноситься до території м. Чернівців, позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівців за місцем реєстрації відповідача.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з такими висновками, виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

В матеріалах справи наявна копія витягу з паспорту відповідача ОСОБА_3 , в тому числі сторінки з реєстрацією місця проживання, де зазначено місце проживання відповідача - АДРЕСА_5 з 27 серпня 2007 року (а. с. 6 зворот), копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , 2016 року народження, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 7), копії довідок позашкільних навчальних закладів, гуртків, приватного християнського ліцею щодо відвідування їх занять ОСОБА_7 , копія довідки ОСББ «Строкача 7» про те, що ОСОБА_8 дійсно проживав разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з 12 листопада 2016 року по 08 квітня 2023 року (а. с. 8 - 10), копію інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_6 з 28 березня 2017 року по теперішній час (а. с. 11).

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 та у окремо поданому клопотанні від 23 червня 2023 року надано нові докази.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду постановлена у відсутності сторін на стадії надходження позовної заяви до суду, відповідач ОСОБА_3 об`єктивно не мав можливості подати власні заперечення до суду першої інстанції. Водночас, оскільки доводи відзиву на апеляційну скаргу подані на спростування викладених в ній обставин та нових доказів, наданих позивачем, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність прийняття доказів, наданих позивачем, та надання їм оцінки у сукупності з доводами відзиву на апеляційну скаргу, для забезпечення принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Так, позивачем до апеляційної скарги та клопотання про долучення доказів надано копію довідки ГО «Масив садівничих товариств «Мрія» від 21 травня 2023 року про те, що в її будинку за адресою АДРЕСА_2 дійсно проживає з квітня 2023 року ОСОБА_3 з малолітнім сином ОСОБА_5 (а. с. 24), копію листа Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 04 травня 2023 року № 40-944 про те, що за інформацією ОСОБА_3 він разом із сином проживає у с. Мрія Бучанського району Київської області, про що, з його слів, заявниці відомо (а. с. 25), копію позовної заяви ОСОБА_3 , поданої до Святошинського районного суду м. Києва до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ між сторонами, в якій ОСОБА_3 зазначено адресу фактичного місця проживання АДРЕСА_4 , адресу реєстрації АДРЕСА_5 (а. с. 37) та копію ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2023 року про відкриття провадження у даній справі (а. с. 42).

В позовній заяві ОСОБА_1 вказала адресу фактичного проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 , а також адресу його проживання за реєстрацією АДРЕСА_5 .

Згідно витягу з паспортного документу ОСОБА_3 , долученого до позову, він зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 .

Згідно довідок, наданих ГО «Масив садівничих товариств «Мрія» від 21 травня 2023 року, ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_2 .

У позові ОСОБА_3 в справі № 759/10361/23 ним зазначено фактичне місце проживання АДРЕСА_4 та місце реєстрації АДРЕСА_5 .

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу в справі, що переглядається, ним зазначено адресу АДРЕСА_4 .

Таким чином, у даній справі наявна інформація щодо трьох місць проживання відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. ч. 6 - 9 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Разом із тим, із матеріалів справи не вбачається, що судом першої інстанції виконано наведені вимоги закону щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, а отже зроблено передчасний висновок про те, що справа підлягає передачі для розгляду за підсудністю саме до Шевченківського районного суду м. Чернівців.

Копія паспортного документу відповідача ОСОБА_3 , наявна в матеріалах справи, не може бути підставою для такого висновку, з огляду на те, що із наданої копії неможливо встановити, коли вона була зроблена з оригіналу, і що відповідач ОСОБА_3 не був знятий з реєстрації з цієї адреси в подальшому і його реєстрація за зазначеною адресою є актуальною.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача щодо фактичного місця проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 та доводи відповідача щодо фактичного місця його проживання за адресою АДРЕСА_4 , оскільки належні та допустимі докази реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання або перебування ОСОБА_3 за будь-якою з цих адрес в матеріалах справи відсутні.

При цьому фактичне місце проживання без наявності його реєстрації не є підставою як для визначення підсудності даного місця іншому суду за правилами загальної підсудності ч. 2 ст. 27 ЦПК України, так і для відкриття провадження за цим місцем.

Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє докази, додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги, на підтвердження фактичного місця проживання відповідача в с. Лісне Бучанського району та у Святошинському районі м. Києва.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги, що неповнолітній ОСОБА_5 , визначення місця проживання якого є предметом даного позову, відвідує розвиваючі заняття в Святошинському районі м. Києва, на підтвердження чого ОСОБА_1 надано відповідні довідки, разом із тим, вказані обставини не є передбаченою законом підставою для визначення підсудності справи або зміни правил підсудності.

Апеляційний суд відхиляє доводи відзиву на апеляційну скаргу в частині вимог про скасування ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року та направлення справи для розгляду до Святошинського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Строк, порядок і підстави подання апеляційної скарги, її форма та зміст передбачені ст. 352, 354, 355, 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 360 ЦПК України відзив на апеляційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Відповідачем станом на час подання відзиву не подавалося апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року, а отже відповідач позбавлений процесуальної можливості заперечувати в межах відзиву на апеляційну скаргу проти висновків суду та заявляти власні вимоги щодо судового рішення, а лише надати обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року не можна вважати законною та обґрунтованою, висновки суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю є помилковими та передчасними і не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, відтак ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.