Провадження № 6/202/206/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (заінтересована особа ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати виконавчий документ судовий наказ від 27 листопада 2018 року, виданий 20 грудня 2018 року Краматорським міським судом Донецької області у справі № 234/17681/18, таким, що не підлягає виконанню.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що від шлюбу з ОСОБА_2 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 листопада 2018 року Краматорським міським судом Донецької області у справі № 234/17681/18 був виданий судовий наказ, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Станом на цей час син проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Він повністю утримує сина, забезпечує його матеріально, займається його вихованням.

Колишня дружина матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

У зв`язку з вищевикладеним, просить визнати виконавчий документ судовий наказ про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.

Сторони у судове засідання, призначене на 04 серпня 2023 року, не з`явилися.

Боржник ОСОБА_1 надав заяву про проведення судового розгляду без його участі.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явилася, повідомлялася про розгляд заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Судом установлено, що відповідно до судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 27 листопада 2018 року у справі № 234/17681/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця.

На підставі цього виконавчого документа державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 27.12.2018 було відкрите виконавче провадження № 57973254.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; 3) з інших причин, що виключають необхідність проведення виконавчих дій за таким виконавчим документом.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, боржник послався на те, що дитина проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні.

На думку боржника, факт проживання дитини разом із ним свідчить про припинення його обов`язку зі сплати аліментів, у зв`язку з чим судовий наказ не підлягає виконанню.

Водночас матеріали справи не містять належних доказів припинення обов`язку ОСОБА_1 зі сплати аліментів.

Суд звертає увагу, що за змістом частини 2 та 3 статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України та статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

При цьому законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, статтею 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Крім того, частиною 4 статті 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналіз наведених норм закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на утримання дитини на користь матері, є істотною обставиною та може слугувати підставою для звернення батька до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не вказують на припинення його обов`язку зі сплати аліментів, хоча такі обставини є істотними та підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів

Суд наголошує, що за змістом статті 432 ЦПК України дослідженню підлягають не обставини припинення обов`язку за судовим рішенням, а докази припинення такого обов`язку.

В свою чергу, ухвалення рішення суду про звільнення від сплати аліментів може бути підставою для звернення до суду із заявою в порядку ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано порядок та підстави для визнання виконавчого документа, яким у тому числі є судовий наказ, таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

В даному випадку боржник вправі звернутися до суду з позовом до одержувача аліментів про звільнення від сплати аліментів.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа (судового наказу) таким, що не підлягає виконанню (заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 ), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали не був вручений у день її оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 04 вересня 2023 року.

Суддя Наталія Марченко