Справа № 296/2576/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судових засідань Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

У позовній заяві позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.08.2020 у справі №296/4646/20 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 грн. на одну четверту частину від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, починаючи із дня подання цієї заяви до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. 24.07.2020 рішенням Корольовського районного суду м. Житомира шлюб розірвано. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.08.2020 у справі №296/4646/20 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 15.05.2020 року та до повноліття дитини. Також вказує, що з часу ухвалення судом рішення вона вдруге вийшла заміж, від цього шлюбу народила дитину та наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з цим матеріальний стан її погіршився. Крім того, донька ОСОБА_3 підростає та потребує більшого фінансового забезпечення, а з настанням учбового он-лайн процесу їй тяжче стало її забезпечувати технічними засобами, які ж до того потребують періодичного ремонту, або оновлення. Відповідач участі у вихованні та забезпеченні доньки не бере, а саме у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, навчанням тощо) лише сплачує аліменти у розмірі 1500,00 грн. Також звернула увагу, що відповідач аліментів нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб, в тому числі батьків, на утриманні не має. На сьогодні відповідач є працездатним, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, в зв`язку з цим позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини слід змінити спосіб стягнення аліментів та визначити їх у частковому відношенні в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 12.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

29.06.2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з тих підстав, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Також зазначає, що оскільки позивач вдруге вийшла заміж, то обов`язок по утриманню дитини позивачки, яка була народжена в іншому шлюбу, має нести її чоловік. Так само, як і утримувати та забезпечувати дружину, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною, тому твердження позивача про те, що її матеріальний стан погіршився є безпідставними. Звернув увагу, що позивач не дає йому можливості спілкуватися з дитиною навіть по телефону, а також забороняє передавати дитині будь-які речі та подарунки, бачитись з дитиною дозволяє тільки його матері. За весь час окремого проживання з позивачкою він мав змогу бачитись з дитиною тільки декілька разів, тому твердження позивача про те, що він не бере участі у вихованні дитини також є безпідставними. Вказав, що 16.08.2022 року він одружився з громадянкою ОСОБА_5 , яка має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони проживають однією сім`єю та відповідно дитина перебуває на його утриманні. З березня 2023 року у зв`язку із захворюванням, в тому числі пов`язаним із проходженням служби, він був направлений для проходження військово-лікарської комісії та в подальшому був виведений по за штат, тому його грошове забезпечення в березні 2023 року становило 530 грн., в квітні 2023 року 522,05 грн., в травні 2023 року - 1922,49 грн. Таким чином в зв`язку з нестабільними розмірами грошового забезпечення ? сума від таких доходів не буде перевищувати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на сьогодні становить 1416,50 грн. Тобто, дана сума є меншою від тієї, яку він сплачує на даний час (1500,00 грн.). Відповідно, зміна способу стягнення з нього аліментів понесе їх зменшення, що суперечитиме принципу забезпечення найкращих інтересів дитини. Крім того, позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність зміни способу стягнення аліментів (а.с. 48-50).

14.07.2023 року від позивача надійшли заперечення на відзив в яких зазначає, що відповідач сплачує лише аліменти у розмірі 1500, грн. на місяць, телефонує раз на рік на день народження, вітаючи доньку та обіцяючи їй подарунки, але так і не виконує обіцянок (це може підтвердити сама донька). З донькою ОСОБА_7 спілкується мама відповідача, тобто бабуся її доньки, вона відводить доньку до них, або вони ходять у кіно, розважальні центри. Лише після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач зателефонував до доньки на телефон та запропонував їй зустріч. На що донька відмовила, поскаржившись їй про те що вона не пам`ятає тата і не хоче їхати до не знайомих людей на декілька днів. До того ж, дитина ображена на тата, за те що він ніколи не виконує свої обіцянки з приводу подарунків на день народження. З приводу одруження відповідача та утримання ним дитини його дружини, посилаючись на акт №807 про проживання особи за адресою АДРЕСА_1 не встановлено та не доведено факту перебування на утриманні відповідача інших осіб, а саме в акті засвідчено лише факт проживання відповідача за вищезазначеною адресою та один із свідків/підписант, який засвідчив своїм підписом, проживання відповідача, є ОСОБА_8 - 2007 року, який не повнолітній (15-16 років) і це сусіди лише з квартири АДРЕСА_2 . Тому акт № 807 від 27.06.2023 року не підтверджує факту утримання відповідачем інших осіб, як то передбачено пунктами 1, 3 частини 1 ст. 182 СК України, але в свою чергу є не належним, не допустимим доказом, яким не можливо встановити дійсні обставини справи які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, що передбачено ст.ст. 77, 78, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України. Також, відповідачем не доведено належними доказами, факту його захворювання пов`язаного із проходженням служби та матеріального становища, як то вимагає пункт 2 частини 1 ст.182 СК України. Але, відповідачем замовчується факт набуття у право власності ним рухомого майна, сума якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2023 році цей показник становить 2684,00 грн., тобто 10х2684=26840,00 грн. що передбачено пунктом 3-2 частини 1 ст. 182 СК України, а саме: із його офіційної сторінки в ТікТоку їй відомо, що в 2023 році відповідачем придбано Автомобіль Ford Fusion 2013 року випуску номерний знак НОМЕР_1 , ринкова вартість якого, згідно автомобільного каталогу Auto.RIA (httрs://auto.ria.com/) становить від 300 000,00 грн. (а.с.66-68).

Позивач подала до суду заяву в якій просить дану справу розглядати за її відсутності у зв`язку з перебуванням у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за межами міста Житомира. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.39).

Представник позивача адвокат Логінов Р.М. подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі та відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі з підстав наведених у відзиві (а.с.61).

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2011, який розірвано рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.07.2020 (а.с.33-35).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є сторони у справі, про свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 01.03.2012 (а.с.7).

Згідно довідки виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Білошицівського старостинського округу Коростенського району Житомирської області №77/02-26 від 20.02.2023 року, ОСОБА_1 , яка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходиться на її утриманні (а.с.9).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.08.2020 було ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 15.05.2020 року та до повноліття дитини (а.с.36-39).

03 грудня 2020 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_10 " , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.31).

У вказаному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.32).

Згідно довідки Житомирського центру розвитку дитини №55 від 28.02.2023 року №17, ОСОБА_12 дійсно працює в Житомирському центрі розвитку дитини №55 на посаді помічника вихователя з 23 серпня 2016 року по теперішній час та з 24 лютого 2021 року по 28 грудня 2023 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.10).

16 серпня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на " ОСОБА_13 " що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.51).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 дружина відповідача - ОСОБА_14 має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від попереднього шлюбу (а.с.52).

Відповідно до акту про проживання особи №807 від 27.06.2023 року, який підписано сусідами ОСОБА_15 та ОСОБА_8 , паспортистом ОСОБА_16 , майстром ОСОБА_17 , співвласником (власником, уповноваженою особою житлового приміщення) ОСОБА_18 і відповідачем ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_2 , 1988 р.н., фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_19 , 1989 р.н., сином дружини ОСОБА_6 , 2013 р.н. (а.с.53).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу та довідок з АТ КБ "Приватбанк" вбачається, що дохід відповідача ОСОБА_2 в січні 2023 становив 10824,44 грн., в лютому 30530,00 грн., в березні 530,00 грн., в квітні 522,05 грн., в травні -1922,49 грн. (а.с.54,55,56,57).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ( стаття 180 СК України ).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України установлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника алі-ментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної осо-би, якщо платником аліментів не доведене джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку ( доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку ( доходу ) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток ( дохід ), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір визначених рішенням суду аліментів не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним поліпшенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз змісту ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік збільшення можлива, серед іншого, якщо відбулася зміна матеріального стану платника в сторону покращення, та вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст.182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.

Позивач вказує, що вона звернулася з позовом в порядку ч. 3 ст. 181 СК України.

Разом з тим зі змісту позовної заяви, поданих заперечень на відзив вбачається, що за своєю суттю поданий позивачем позов направлений на зміну розміру аліментів (їх збільшення) шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду.

Позивач зазначає, що після присудження з відповідача аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно змінилися обставини, зокрема позивач вдруге вийшла заміж, народила другу дитину та на сьогоднішній день перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У зв`язку з цим, матеріальний стан позивача погіршився.

Крім того, позивач вказує, що донька ОСОБА_3 підростає та потребує більшого фінансового забезпечення, а з настанням учбового он-лайн процесу їй тяжче стало її забезпечувати технічними засобами, які ж до того потребують періодичного ремонту, або оновлення.

Також позивач зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та забезпеченні доньки, лише сплачує аліменти в розмірі 1500 грн., не бере участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, навчанням).

Таким чином суд вважає, що при вирішенні спору слід керуватися положеннями ст. 192 СК України, у зв`язку з чим підставою для задоволення позову є доведеність позивачем зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Оцінюючи доводи позивача суд вважає, що саме по собі одруження та перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. В даному випадку слід виходити з майнового стану платника аліментів.

В матеріалах справи відсутні докази, що після присудження аліментів майновий стан відповідача значно поліпшився. Надані відповідачем докази свідчать, що суми отриманих виплат (розмір доходу) на момент звернення з позовом та впродовж розгляду справи не перевищують розмір присуджених аліментів (а.с.54-57).

Також з матеріалів справи вбачається, що після присудження аліментів відповідач одружився з ОСОБА_5 , яка має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акта про проживання особи від 27.06.2023 року відповідач проживає разом зі своєю дружиною та її малолітнім сином.

Суд також враховує доводи відповідача, що призначена сума аліментів на даний час перевищує 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку.

Суд не бере до уваги заперечення позивача щодо доказів перебування на утриманні у відповідача дитини дружини з підстав підписання акта неповнолітнім ОСОБА_8 , 2007 року народження, так як окрім сусідів акт підписано паспортистом ОСОБА_16 , майстром ОСОБА_17 , співвласником (власником, уповноваженою особою житлового приміщення) ОСОБА_18 .

Також суд не бере до уваги посилання позивача на придбання відповідачем в 2023 році автомобіля вартістю від 300 000,00 грн., оскільки надані позивачем роздруківки із сторінок соціальних мереж (а.с.69-73) не є належними та допустимими доказами щодо підтвердження факту купівлі та вартості автомобіля.

Щодо додаткових витрат на дитину, то такі витрати не входять до суми аліментів, та у разі спору розмір участі одного із батьків у додаткових витратах вирішується в судовому порядку згідно ст. 185 СК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ( частина перша статті 12 ЦПК України ). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України ). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( частина перша статті 77 ЦПК України ). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( стаття 79 ЦПК України ). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( частина перша статті 80 ЦПК України ).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).

Тому, оскільки позивачкою не доведено доказами покращення майнового стану відповідача із дня ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір аліментів на дитину сторін не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи, що аліменти визначені у твердій грошовій сумі підлягають щорічно індексації, з огляду на майновий стан відповідача, наявність у відповідача інших утриманців, суд на даний час не вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів.

У разі зміни обставин, позивачка не позбавлена права на звернення з новим позовом щодо зміни розміру (способу стягнення) аліментів.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За такого, оскільки в задоволенні позову відмолено, про свої витрати стороною відповідача не заявлено, відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_5 , код РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 19.07.2023.