Справа № 192/1671/23
Провадження № 2-о/192/53/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н. О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий відділ Дніпровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки, ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 посилається на те, що шлюб між ним та матір`ю дитини було розірвано рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2014 року, а з 2014 року він мешкає разом з дитиною в АДРЕСА_1 . Його колишня дружина ОСОБА_2 разом з ним та дитиною не проживає, участі у вихованні доньки не приймає, її життям не цікавиться, кілька років не бачилася з нею, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвито, не забезпечує здобуття донькою повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя.

ОСОБА_1 посилається на те, що встановлення факту самостійного виховання дитини необхідно йому для отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою захисту як прав дитини, та к і його права як батька.

Таким чином, суддею встановлено, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 породжує право заявника на отримання відстрочки від призову під час мобілізації, тобто виникає спір про право, який може бути розглянутий в порядку позовного провадження.

Також факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 породжує право як заявника, так і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка достягла 14 років на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав матері та про стягнення з матері дитини аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який може бути розглянутий в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з`ясовано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією з умов встановлення факту в окремому провадженні є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

У постанові від 13 жовтня 2022 року у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином суд установив, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право на отримання заявником відстрочки від призову під час мобілізації на підставі ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також спір про ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю неповнолітньої ОСОБА_3 , які повинні розглядатися в позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 293-294, 315 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Другий відділ Дніпровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки, ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання дитини у зв`язку з наявністю спорів про право.

Роз`яснити заявнику право на звернення до суду з позовами на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н. О. Щербина