Справа №: 343/1921/23
Провадження №: 2-о/0343/83/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/1921/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю: представника заявника адвоката Васютина Я.В.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті постійно проживав однією сім`єю більше п`яти років разом з ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області. В грудні 2006 року він переїхав на постійне проживання у м. Долина до своєї тітки ОСОБА_3 , 1938 р.н., та дядька ОСОБА_2 , 1939 р.н., які мешкали у квартирі АДРЕСА_2 та із досягненням похилого віку почали часто хворіти. Окрім нього та його матері будь-яких інших родичів вони не мали. Доглядати за тіткою та дядьком, а також піклуватись про них як членів сім`ї була можливість тільки в нього. Із часом стан здоров`я у них поступово погіршувався. Він доглядав за ними, купляв їм медикаменти, супроводжував їх на прийом до лікаря та піклувався про їхній стан здоров`я. Також протягом усього часу спільного проживання з тіткою та дядьком він постійно допомагав їм по господарству, купляв продукти харчування, повністю підтримував їхню квартиру у задовільному стані, проводив ремонтні роботи в ній, сплачував кошти за надання комунальних послуг. Тобто, проживаючи разом із тіткою та дядьком, вони стали однією сім`єю, внаслідок чого у них виникли взаємні права та обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на 82 році життя померла. Похованням тітки займався виключно він. Дядько ОСОБА_2 важко переніс смерть дружини. Протягом останнього року свого життя він вже не готував собі їжу та був фактично лежачим і не здатним до самообслуговування. Виключно він, ОСОБА_1 , займався приготуванням йому їжі та постійним доглядом за ним, так як проживав разом з ним в одній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 роки ОСОБА_2 помер. Його похованним також займався тільки він.

За життя як тітка, так і дядько розуміли, що він піклується про них як про членів сім`ї, називали його своїм сином та постійно просили його, щоб він відвіз їх для оформлення заповіту на його користь, однак чи то через брак часу, чи через незнання законодавства, чи через заклопотаність, він цього не зробив.

Після смерті дядька з метою оформлення спадщини на належну йому квартиру АДРЕСА_2 він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено, оскільки ним не надано документів на підтвердження родинних зв`язків з померлим, та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем.

Представник заявника - адвокат Васютин Я.В. у судовому засіданні підтримав заяву з мотивів, викладених у ній, просив її задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, подав клопотання про проведення судового засідання без його участі, не заперечив проти встановлення факту, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті постійно проживав однією сім`єю більше ніж п`ять років з ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Заяви, клопотання сторін та процесуальні дії суду:

суд своєю ухвалою від 07.08.2022 прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

01 вересня 2023 року на адресу суду поступило клопотання представника заінтересованої особи про проведення розгляду справи за його відсутності, в якому вказав, що заперечень проти задоволення заяви не має.

06 вересня 2023 року представник заявника долучив додаткові докази, які попередньо направлені заінтересованій особі, які протокольною ухвалою цього ж дня долучені до матеріалів справи.

Обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин:

як вбачається зі свідоцтва про народження від 15.07.1992, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно з даними з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 01.08.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 21.02.1980 зареєстрували шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 (а.с. 4).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на що вказує Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання 2 від 15.12.2015 (а.с. 28).

Як вказав заявник, у його мами ОСОБА_8 була рідна сестра ОСОБА_9 , яка відповідно є його рідною тіткою.

Факт родинних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_9 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 від 28.06.1961, згідно з яким її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 5), а також архівною довідкою та копією актового запису про народження ОСОБА_5 , у яких її батьками вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 39-40, 41-42).

10 лютого 1962 року ОСОБА_9 одружилася з ОСОБА_2 , 1939 р.н., та змінила прізвище на ОСОБА_12 , про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 12.05.1968 (а.с. 5).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.09.2000, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Згідно з даними з будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_1 . Обліски, розпочатої 27.11.2000, за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 , 1939 р.н., ОСОБА_3 , 1939 р.н., а також з 21.12.2006 і ОСОБА_1 , 1977 р.н. (а.с. 6-7).

Як вбачається з Витягу з Реєстру територіальної громади від 27.07.2023, ОСОБА_1 зареєстрований за вищевказаною адресою з 21.12.2006 і по даний час (а.с. 8).

Згідно з довідкою № 692 від 11.01.2008, до складу сім`ї ОСОБА_2 , 1939 р.н., який проживав у АДРЕСА_1 , входили ОСОБА_3 , 1938 р.н., дружина, та ОСОБА_1 , 1977 р.н., родич (а.с. 15).

У деклараціях № 0001-4Е2А-М300, № 0001-50Х0-М300 від 18.12.2018 про вибір відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 лікаря, який надає первинну медичну допомогу, його, ОСОБА_1 , вказано як довірену особу пацієнтів (а.с. 9, 10).

В акті проведення обстеження сім`ї № 17 від 21.05.2021 зазначено, що ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , надавав соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_3 щоденно за вищевказаною адресою, тому комісією було рекомендовано призначити йому компенсацію на надані послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с. 16).

Як вказав заявник, за місцем спільного проживання з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вони спільно несли витрати на утримання їх місця проживання, сплачували комунальні послуги, підтвердженням чого слугують долучені ним квитанції та платіжні інструкції, у яких платником зазначено ОСОБА_2 , однак ідентифікаційний код платника вказано його, ОСОБА_1 (а.с. 11-14).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_3 від 17.11.2021 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_4 від 19.12.2022 (а.с. 19).

Як зазначив заявник, він займався похованням тітки та дядька, на підтвердження чого надав товарний чек від 10.11.2022, за яким отримано аванс на пам`ятник з граніту ОСОБА_3 (а.с. 18), договір 159 на зберігання місця для поховання для ОСОБА_13 , ОСОБА_2 від 13.12.2015 (а.с. 20), замовником за яким у графі підпису вказано ОСОБА_1 .

Як убачається з акта обстеження від 28.07.2023, ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з 21.12.2006 із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , до дня їхньої смерті і вів спільне господарство, доглядав за ними, оскільки через похилий вік вони потребували стороннього догляду (а.с. 22).

Як вказав у судовому засіданні представник заявника, його довіритель ОСОБА_1 разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_2 постійно проживали як члени однієї сім`ї, були пов`язані спільним побутом. Спільно користувалися житлом, брали участь у витратах на утримання житла, по оплаті комунальних послуг, вели спільне домашнє господарство. Заперечень з даного приводу від заінтересованої особи не поступило, навпаки, у своїй письмовій заяві його представник зазначив про їх відсутність.

Встановлення факту проживання заявника із ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки він підтвердить його право, як спадкоємця четвертої черги за законом, на спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінка суду:

вислухавши представника заявника, враховуючи письмові заяви учасників справи, вивчивши та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, враховуючи відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України, за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У п. 21 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_3 , рідна тітка заявника. Після її смерті відкрилася спадщина, яку успадкував її чоловік ОСОБА_2 , оскільки на день смерті дружини постійно проживав разом з нею.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємці першої, другої, третьої черги за прийняттям спадщини не зверталися.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 з ним проживав та був зареєстрований за однією адресою по АДРЕСА_1 заявник ОСОБА_1 . Вони проживали однією сім`єю з 21.12.2006, вели спільне господарство, користувалися житловим приміщенням, несли витрати по його утриманню. Інших спадкоємців немає. Таким чином, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 прожили як одна сім`я більше 16 років, в тому числі не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується вищеописаними доказами.

Враховуючи те, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має для заявника суттєве юридичне значення, так як необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті останнього, і в інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту в судовому порядку, він не може, суд приходить до висновку, що дана заява є підставна, доводи, зазначені в ній знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення.

На підставі ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1264, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом із ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини у АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Долинська міська рада, місцезнаходження: м. Долина, просп.. Незалежності, 5 Калуського району Івано-Франківської області, .

Повний зміст рішення буде складено до 11 вересня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду С.М. Монташевич

Повний зміст рішення складено 07 вересня 2023 року.