У Х В А Л А

"29" серпня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/4047/23

провадження № 2/755/5234/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши письмове клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору,

УСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору, призначено справу до нового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику/повідомлення сторін.

Представником позивача ОСОБА_1 15.08.2023 року повторно подано письмове клопотання про розгляд справи у з повідомленням/викликом сторін, мотивуючи клопотання необхідністю проведення експертиз та оцінкою суперечливих доказів. (а.с. 50-51)

Відповідно до ч. 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Вивчивши матеріали поданої заяви, ураховуючи позицію обох сторін спірних правовідносин, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. (ч. 2 ст. 274 ЦПК України)

Як убачається із змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року судом при визначенні порядку розгляду справи ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження ( ч. 4 ст. 274 ЦПК України), ураховано немайновий характер позовних вимог, дана справа відноситься до категорії справ незначної складності, яку за правилами статей 19, 274, 279 ЦПК України доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, роз`яснивши учасникам судового розгляду їх процесуальні права, відповідно до статті 274 ЦПК України.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Так, у рішенні від 25 квітня 2002 року ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino v. Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. Заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, згідно практики Верховного Суду, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи з повідомленням сторін, оскільки предмет спору ставлять вимоги немайнового характеру, які зводяться до оцінки спірних договорів та їх відповідності закону; матеріали справи містять всі витребовувані судом письмові докази, інших клопотань сторонами не заявлено.

При цьому процесуальний закон, зокрема, частина 4 статті 276 ЦПК України, не забороняє суду проведення розгляду справ немайнового характеру у спрощеному провадженні без виклику/повідомлення сторін.

Крім того, слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки відповідно до закону надано можливість учасникам справи подати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів.

Разом з тим, вказуючи підставою зміни порядку розгляду справи намір проведення експертизи, представником позивача не зазначено, який вид експертизи він має намір заявити, не поставлено переліку питань проведення експертизи, не зазначено документу, щодо якого представник має намір заявити клопотання про проведення експертизи.

Крім того, суд критично оцінює твердження представника позивача про суперечність наявних в матеріалі справи доказів, оскільки представник позивача, заявивши клопотання про витребування ряду документів у відповідача АТ «Універсал Банк», що було виконано останнім у встановлений строк, не звертався до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 19, 274, 277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зміну порядку розгляду справи, подане в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган