ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1625/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/244/23 Категорія: 304090200 Гусарова В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС»;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС»;

розглянувши у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ДЕБТ ФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

10.03.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний позивачя) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що 19.02.2018 між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладений Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1038/82/0814779 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 41448,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 19.02.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 29,9 %.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви

20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником ОСОБА_1 .

Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» втратив такі права.

Загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.02.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 72988,34 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 33160,90 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 2853,99 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 33575,54 грн.; заборгованість з пенні - 3397,91 грн. Попередня сума судових витрат, які поніс попередній позивач (ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 2684,00 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви оригіналом платіжного доручення та 9000 грн. - витрат на правничу допомогу.

Первісний позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 72988,34 грн., судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Ухвалою суду від 18.07.2023 замінено первісного позивач на ТОВ «ДЕБТ ФОРС», від якого надійшла заява про розгляд справи без участі та про підтримання позову в повному обсязі.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2023 року позов ТОВ «ДЕБТ ФОРС» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послугу сфері страхування № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 року станом на 11.10.2019 року у сумі 39502,32 гр. (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот дві гривні 32 коп.), яка складається з: 33160,90 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 2719,85 грн.; 2853,99 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2256,37 грн.; 3487,43 гр. пеня.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2023 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в повному обсязі, в тому числі стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Зміст апеляційної скарги аналогічний обставинам, викладеним у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, скаржник в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що сторони у договорі погодили, що договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань, та, як наслідок, передбачають нарахування кредитором відсотків за користування кредитом, за відсотковою ставкою у розмірі 29,9 % річних.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.02.2018 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1038/82/0814779 (надалі Кредитний договір) згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 41448 гривень строком на 48 місяці.

Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування-кредитними коштами у розмірі 29,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, позичальник звернувся до Банку із Заявою-анкетою для отримання кредиту «Кредит готівкою» від 19.02.2018, де зазначив, що має намір отримати кредит в сумі 44448 гривень. Своїм підписом під відповідним документом позичальник засвідчив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування.

Станом на 11.10.2019 року заборгованість останнього перед AT «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 39502,32 грн., яка складається з: 33160,90 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 2719,85 грн.; 2853,99 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2256,37 грн.; 3487,43 гр. пеня (а.с. 33-35).

20.09.2019 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позичальником, яким є ОСОБА_1 (а.с. 37-49).

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 07.02.2023, вона склала 72988,00 грн., яка складається із заборгованості перед АТ «Райфайзен Банк» (у сумі 39502,32 грн.) та відсотків за користування грошовими коштами за період з 20.09.2019 по 06.02.2023 у сумі 33 575,54 грн. (а.с.36).

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» скористалося своїм правом згідно ст. ст. 512, 514 ЦК України та відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» згідно Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 09-03/23 від 09.03.2023 року - право грошової вимоги до Боржника(-ів) за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779, при цьому, ТОВ «КІАМПСІС ФІНАНС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника(-ів).

11.05.2023 року ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 11-05/23 від 11.05.2023 року, відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 014/1038/82/0814779, при цьому, ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло статусу Кредитора по відношенню до Боржника (а.с. 108-166).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року залучено правонаступника позивача у якості позивача по справі ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Беручи до уваги наявний в матеріалах справи Договір відступлення права вимоги № 114/2-19-F, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, Договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09.03.2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» права грошової вимоги за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 11-05/23 від 11.05.2023 відповідно до якого ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази на спростування правомірності вказаних правочинів, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано залучено правонаступника позивача у якості позивача по справі ТОВ «ДЕБТ ФОРС» та встановлено, що останнє має право грошової вимоги за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 до відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

Так, у Заяві-анкеті для отримання кредиту «Кредит готівкою» від 19.02.2018, яка підписана між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, зазначена сума бажаного кредиту 41448 грн. та строк кредитування 48 місяців.

Відповідно до п. п. 1.1.1, 1.1.3, 1.1.5, 1.1.6, 1.1.8, 10.3 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, який підписаний між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, останньому 19.02.2018 надано одноразово (готівкою) кредит у розмірі 41448,00 грн. з процентною ставкою 29,9% річних строком на 48 місяців з датою повного погашення 19.02.2022. За прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний місяць прострочення.

Зі змісту Додатку № 2 до Кредитного договору № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 (Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки), який підписаний між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, вбачається, що сума (загальний розмір) кредиту становить 41448,00 грн., строк, на який надається кредит 48 місяців, процентна ставка (% річних) 29,90%, сума щомісячного платежу рівними частинами 1489,97 грн., загальна вартість кредиту 71540,32 грн.

В Додатку № 1 до Кредитного договору № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, який підписаний між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, міститься графік погашення кредиту.

Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», який підписаний 19.02.2018 між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, також містить відомості щодо наданого відповідачу кредиту, а саме суму у розмірі 41448,00 грн., строк кредитування 48 місяців, процентну ставку 29,90%.

В Додатку № 1 до Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (Графік погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення), який підписаний 19.02.2018 між ПАТ «Райфазен Банк» та відповідачем, міститься графік погашення кредиту за ануїтетною схемою погашення.

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 в АТ «Райфазен Банк», відповідач станом на 11.10.2019 мав заборгованість за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 у сумі 36014,89 грн.

Відповідно до деталізованого розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 станом на 11.10.2019 заборгованість ОСОБА_1 становить 39502,32 грн., яка складається з: 33160,90 грн. - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 2719,85 грн.; 2853,99 грн. - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 2256,37 грн.; 3487,43 гр. пеня

Отже, надаючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач мав заборгованість перед первісним кредитором ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» - станом на 11.10.2019 року у сумі 39502,32 грн. При цьому матеріали справи не містять контрозрахунку на спростування розміру зазначеної заборгованості, а судово-економічна експертиза в даній справі не призначалася.

Крім того, до позовної заяви долучений розрахунок заборгованості, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 станом на 07.02.2023 вже становить суму 72988,34 грн., яка складається із: 33160,90 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 2853,99 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 3487,43 гр. заборгованість з пені; нараховані (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 33575,54 грн.

З даного розрахунку вбачається, що відсотки у розмірі 33575,54 грн. нараховані за період з 20.09.2019 по 06.02.2023. Будь-яких деталізованих розрахунків відносно зазначеної суми боргу за відсотками не зазначено, а лише загальна сума.

Відповідно до положень частини третьої ст. 12 та частини першої ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною четвертою ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 висловив правову позицію, за якою суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен надавати суду можливість здійснити його перевірку. З огляду на наведене, такий розрахунок повинен містити, зокрема: обчислення суми боргу, ставки проценту, початок періоду нарахування основного боргу або процентів, закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів, кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, розрахунок основного боргу або процентів, розмір основного боргу або процентів та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені умовами договору.

Водночас, наданий кредитором розрахунок заборгованості не містить порядку нарахування процентів, як складової частини заборгованості ОСОБА_1 , чим виключена можливість здійснення апеляційним судом перевірки такого розрахунку, а тому безпідставно вважати доведеною суму процентів за Кредитним договором № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018, а саме: нараховані відсотки з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості 07.02.2023 у розмірі 33575,54 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Кредитний договір № 014/1038/82/0814779 від 19.02.2018 був укладений строком на 48 місяців до 19.02.2022, а отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту лише у межах погодженого сторонами строку кредитування та після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, а права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах після спливу строку кредитування забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні з відповідача заборгованості по відсоткам за кредитним договором у період часу з 20.09.2019 по 19.02.2022, оскільки розрахунок заборгованості станом на 07.02.2023 не деталізований та позбавляє можливості суд встановити розмір відсотків (заборгованості), та у період часу з 20.02.22 по 07.02.2023, оскільки таке нарахування здійснювалось за період після зазначеного договором строку кредитування та також не деталізоване.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «ДЕБТ ФОРС» слід залишити без задоволення, а рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2023 року без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді