Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участі секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер - у м. Маріуполі Донецької області.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 об 23.30 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: - мінно-вибухова травма - осколкове поранення голови. ОСОБА_2 похований 17 серпня 2022 року на кладовищі у с. Старий Крим м. Маріуполя Донецької області.

Заявник вказує що встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявника юридичне значення, оскільки дає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами України та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, що дозволить заявнику звернутись до нотаріальної контори та оформити спадкові права на майно померлого.

Відділом ДРАЦС у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено у проведенні держаної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки до заяви не додано встановлений чинним законодавством України документ, який є підставою для державної реєстрації смерті.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в заяві просив розгляд без його участі.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 об 23.30 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 помер батько позивача ОСОБА_2 .

З досліджених в судовому засіданні: лікарського свідоцтва про смерть №1163 від 17.08.2022 року та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.08.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 помер причина смерті: мінно-вибухова травма - осколкове поранення голови..

Однак, вказані документи на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , були видані органами, які на момент видачі знаходилися на тимчасово окупованій території України.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що заявник звертався із заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки до заяви не додано встановлений чинним законодавством України документ, який є підставою для державної реєстрації смерті.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

3 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, термін якого продовжено.

Відповідно до ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно зі ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті), підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що військова агресія рф проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст.317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті особи, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулася до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,10,13,76-81,89,211,263-265,293-294,315-317,354,430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті - задоволити.

Встановити юридичний факт, а саме: факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Маріуполь, Донецької області . Причина смерті: - мінно-вибухова травма - осколкове поранення голови. Помер у віці 59 років.

У відповідності до частини четвертої статті 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 18 вересня 2001 року, ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 тел.: НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 5.

Повний текст рішення суду складено 24.07.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області В.І.Бедьо