Провадження № 2-зз/357/50/23
У Х В А Л А

24 серпня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 11.02.2015 року по справі № 357/12063/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: КП БМР Служба приватизації державного житлового фонду, Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

25.05.2015 року рішенням апеляційного суду Київської області було скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20.02.2015р. та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власнсоті та скасуування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зазначене рішення набрало законної сили. Апеляційна інстанція не вирішила питання щодо застосованих заходів забезпечення позову у даному спорі.

Дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, суддя дійшла висновку про її повернення заявнику з наступних підстав.

Порядок скасування вжитих судом заходів забезпечення позову врегульовано приписами статті 158 Цивільного процесуального кодексу України.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно частини 1 статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 ЦПК України).

Разом з тим, із вказаною заявою звертається ОСОБА_1 , яка являється спадкоємцем відповідача ОСОБА_3 , та бажає прийняти спадщину після померлого брата, однак оформити спадкове майно не видається можливим, у зв`язку із накладеним арештом на кімнату АДРЕСА_1 на підставі ухвали суду від 11.02.2015 року по справі № 357/12063/14-ц.

Оскільки, ОСОБА_1 не є учасником справи № 357/12063/14-ц, а тому вона не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі в порядку, встановленому статтею 158 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2020 у справі № 753/12741/17 також зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 607/15533/17.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути подану заяву про зняття арешту з нерухомого майна та роз`яснити заявнику, що з метою зняття арешту з нерухомого майна вона має право звернутися до суду з відповідним позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 10, 42, 158, 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. Я. Ярмола