ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-др/753/125/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

28 серпня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участі секретаря судових засідань Давидюк В.О.

представника позивача Пікалова В.С.

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а заяву адвоката Пікалова Владислава Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

4 серпня 2023 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/16337/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

8 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Пікалова В.С. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 8 серпня 2023 року заяву передано судді Шаповаловій К.В.

Звертаючись із поданою заявою, адвокат Пікалов В.С. зазначає, що у позовній заяві зазначав про орієнтовний розмір витрат позивача на правову допомогу та під час розгляду справи повідомляв суд про те, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

У судовому засіданні 28 серпня 2023 року представник позивача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, вказав, що до матеріалів справи долучено докази на надання позивачці правової допомоги на загальну суму 48689,03 грн. Крім того, умовами договору про надання правової допомоги було передбачено «гонорар успіху» у сумі, що еквівалентно 2000 доларів США у гривнях. Оскільки відповідачка та її представник не подали суду будь-яких заперечень щодо заявленої суми та клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд немає права зменшувати заявлені до стягнення витрати. Просив заяву задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивачки витрати на правову допомогу 123595,23 грн.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення такої заяви, вказали, що вимоги є абсолютно необґрунтованими, неспівмірними із предметом та підставами позову, адвокати відповідача намагаються «заробити» на відповідачці кошти, до матеріалів справи не долучено доказів сплати позивачкою адвокатському об`єднанню коштів у розмірі 123595,23 грн, було долучено квитанції лише про сплату коштів у загальному розмірі 8000 грн, які на думку представника відповідача не є належними доказами понесених позивачкою витрат. Просили у задоволенні клопотання відмовити повністю, а у випадку встановлення судом належного підтвердження понесення позивачкою витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн, зменшити заявлені суму витрат до 8000 грн.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, відповідачки, суд доходить до наступного висновку.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 4 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням задоволено. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 75 кв.м, житловою площею 42 кв.м., виділивши ОСОБА_4 у користування першу кімнату площею 11,9 кв.м, третю кімнату площею 18,1 кв. м з прилеглим до неї балконом 1,5 кв.м., ОСОБА_2 у користування другу кімнату площею 12 кв.м. Залишити у спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 : кухню площею 8,2 кв.м., вбиральну площею 1,3 кв.м, ванну кімнату площею 3,0 кв.м, коридор площею 19,0 кв.м.

Судом встановлено, що заява від адвоката Пікалова В.С. про ухвалення додаткового рішення була подана 8 серпня 2023 року, що підтверджується відбитком штампу канцелярії суду. Рішення у справі було ухвалено 4 серпня 2023 року, отже така заява подана представником позивача з дотриманням строків, визначених ЦПК України.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом із позовною заявою суду було надано копію договору про надання правової допомоги від 14 жовтня 2022 року № 1, укладений між позивачем та АО «Стоїк».

Умовами договору про надання правової допомоги сторонами було визначено, що виконавець зобов`язується з моменту підписання договору надавати довірителю юридичну допомогу з приводу захисту довірителя за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: визначення порядку користування вказаною квартирою та пов`язані із вказаною вимогою вимоги.

Пунктом 4.1.1 договору сторони визначили, що за підготовку, подачу позову, предметом якого є визначення порядку користування квартирою та подальше повне ведення справи у суді першої інстанції довіритель сплачує виконавцю суму в розмірі 75000 грн. Орієнтовна вартість послуг виконавця становить сума еквівалентна 100 доларів США за годину роботи. У разі належного ведення справи, вказана сума винагороди в розмірі 75000 грн зменшенню не підлягає. Вказана сума сплачується довірителем частинами протягом всього часу ведення справи у суді першої інстанції.

Також до позову було долучено копії: ордеру, виданого АО «Стоїк» на ім`я адвоката Пікалова В.С. на представництво інтересів позивача у Дарницькому районному суді м. Києва, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанцій від 3 листопада 2022 року про перерахування позивачкою коштів у загальному розмірі 8000 грн АО «Стоїк».

До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі представником позивача було долучено акт про виконані роботи від 5 серпня 2023 року, який підписаний позивачкою та адвокатом Пікаловим В.С. та в якому зазначений опис виконаної роботи, витрачений час, вартість 1 год та загальна вартість.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, позивачка на цей час має заборгованість перед адвокатським об`єднанням у розмірі 115595,23 грн.

Відповідно до приписів частини восьмої статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти заяви про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача вказав, що заявлений розмір витрат є неспівмірним із виконаною роботою, необґрунтований, з огляду на предмет та ціну позову, а тому просив у задоволенні вимоги адвоката відмовити у повному обсязі.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Отже, нормами чинного законодавства визначено право сторін договору про надання правової допомоги визначати вартість наданих/отриманих послуг на власний розсуд чи фіксованою сумою чи обрахунком з урахуванням вартості однієї години роботи та кількості потрачених годин. При цьому, виконавець, який надає певний вид послуг має право на власний розсуд, в залежності від складності певної дії, визначати вартість її за годину.

Отже, як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, між позивачем та АО було досягнуто домовленості щодо вартості 1 години роботи та одночасно визначено, що за підготовку, подачу позову, предметом якого є визначення порядку користування квартирою та подальше повне ведення справи у суді першої інстанції довіритель сплачує виконавцю суму в розмірі 75000 грн.

Відповідно до долучених копій квитанції від 3 листопада 2022 року позивачкою було перераховано АО «Стоїк» в загальному розмірі 8000 грн, з призначенням платежу: «надання правової допомоги зг договору про надання правової допомоги № 1 від 14.10.2022».

Стосовно розміру «гонорару успіху» в сумі 74906,20 грн, суд зазначає таке. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність».

Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст позовної заяви, з огляду на те, що позивачем було заявлено вимогу немайнового характеру, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням заперечень представника відповідача та його заяву про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі чи зменшення їх до 8000 грн, з огляду на кількість та тривалість судових засідань, задоволення позовних вимог, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер.

З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 10000 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

заяву адвоката Пікалова Владислава Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення суду складено 30 серпня 2023 року.

Суддя К.В. Шаповалова