Провадження № 2/127/3265/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яковенка Дмитра Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності.

Разом з вказаним позовом представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що у період проживання однією сім`єю без укладення шлюбу сторони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була оформлена на відповідача. Заявник зазначає, що оскільки майно було придбане позивачем та відповідачем в період проживання однією сім`єю без укладення шлюбу за спільні кошти, воно належить сторонам, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити вищезазначене майно, однак відповідач повідомив, що в разі подання позову до суду він відчужить зазначене нерухоме майно, внаслідок чого позивач може бути позбавлена можливості поділити майно в судовому порядку.

Дослідивши вказану заяву, матеріали позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У своїй заяві про забезпечення позову представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема, арешт.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у правочині, на підставі якого або у зв`язку з яким виникає обтяження, повинен визначатись опис предмета обтяження. У разі відсутності опису предмета обтяження чи якщо існуючий опис не дозволяє ідентифікувати предмет обтяження, таке обтяження є недійсним.

Враховуючи викладене вище, в порушення вимог п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позивачем у заяві про забезпечення позову не зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову, зокрема, у заяві про забезпечення позову представником позивача не зазначено доказів, що станом на день звернення до суду із заявою про забезпечення позову квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_2 , не перебуває в іпотеці, під забороною, під арештом, тощо.

Також заява про забезпечення позову не містить посилання на докази, що між сторонами дійсно виник спір з приводу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві представника позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яковенка Дмитра Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності.

Копію ухвали направити представнику позивача.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: