Справа № 357/9744/23
Провадження № 2/357/2752/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

22 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» про визнання права на приватизацію,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» про визнання права на приватизацію, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква Київської області помер її брат, ОСОБА_2 . Після його смерті за її заявою 19.07.2023 Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №70962036 . Спадкодавець був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті. Вказана кімната знаходиться у гуртожитку та надавалась Трестом «Білоцерківхімбуд» діду, ОСОБА_3 , згідно ордеру №34 від 25.11.1997, виданого для проживання сім`ї у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (її сестра, яка померла), ОСОБА_2 (брат, який також помер). У подальшому, 17.12.1999 позивач вийшла заміж, змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . 21.04.2000 зареєструвалась у с. Житні Гори, Білоцерківського р-ну Київської області. На початку 2023 року ОСОБА_2 повідомив їй, що подав документи до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду (надалі Служба) для приватизації кімнати. Які саме документи він подав і чи отримав у власність кімнату позивачу не повідомив. У подальшому, після його смерті, їй стало відомо, що кімната остаточно не приватизована. До Служби братом подано заяву та копію ордеру. У зв`язку з чим, йому надано роз`яснення, що для прийняття рішення про приватизацію необхідно ще надати технічний паспорт на кімнату, довідку про склад сім`ї, копію паспорту та РНОКПП. Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_2 за життя почав процедуру приватизації житла і відсутні будь-які обставини, які б свідчили про те, що в нього не виникло право на приватизацію. Позивач вважає, що надання Службою роз`яснення у відповідь на заяву спадкодавця, про необхідність подачі інших документів, окрім ордеру, не є підставою для відмови у приватизації житла. Орган приватизації не був позбавлений можливості додатково витребувати в ОСОБА_2 (за життя) документів, яких не вистачало для прийняття рішення. У відповідності до ст. 1216 та ст. 1218 ЦК України, позивач вважає, що набула права на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали її брату, а тому до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації квартири, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку, а не завершив у зв`язку зі смертю. Враховуючи наведене, просила суд, визнати за нею право на завершення розпочатої ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , процедури приватизації кімнати АДРЕСА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 15 серпня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява, за підписом представника позивача адвоката Кукси О.В., в якій остання просила розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо винесення заочного рішення.

Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Третя особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви та клопотання до суду не надходили, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а.с.13)

Позивачка є сестрою померлого ОСОБА_2 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 17.12.1999 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 »; копія свідоцтва про народження позивачки та ОСОБА_2 , де батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .(а.с.10-12)

Згідно витягу про реєстацію в Спадковому реєстрі №73262153 від 19.07.2023 року після смерті ОСОБА_2 Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа №70962036. (а.с.15)

Позивач, ОСОБА_1 , є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №2381 від 17.11.2023 року виданої Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою. (а.с.58)

Спадкодавець, ОСОБА_2 , був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 09.12.1997 по день смерті, що підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 03.07.2023 року за №15.2-03/12676.

Згідно ордеру № 34 від 25.11.1997 року кімната 46 в будинку АДРЕСА_3 надавалась Трестом «Білоцерківхімбуд» ОСОБА_3 , для проживання сім`ї у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . (а.с.14)

Відповідно до відповіді КП БМР «Служба приватизації житлового фонду» від 10.08.2023 року за № 39, у період з листопада 1997 року по даний час кімната АДРЕСА_2 , не приватизовувалася. Однак, від ОСОБА_2 , надходила у 2023 році письмова заява з доданою копією ордеру про передачу в особисту власність кімнати АДРЕСА_2 , на яку йому надано відповідь з роз`ясненням які необхідні документи потрібно подати до Служби для оформлення у приватну власність вищевказаного майна. Право власності на дану кімнату ОСОБА_2 не було оформлено. (а.с.17)

При вирішені спору суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Таким чином, право на здійснення не завершеної процедури щодо приватизації кімнати також входить до складу спадщини спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року № 2482-XII, приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), стосовно якої вирішується питання про передачу у власність. Передача квартир (будинків) оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

У п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, визначено, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яким визначено порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, передбачено, що громадянин подає до органів приватизації такі документи:

заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягай 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним;

копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо);

довідку про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі;

технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок;

копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку;

документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду;

копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності);

заява-згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Відповідно до п. 23 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах, що належать громадянам на праві приватної (спільної сумісної, спільної часткової) власності.

Процедура щодо приватизації кімнати в гуртожитку не була завершена спадкодавцем ОСОБА_2 за життя.

В свою чергу абз. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що у разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише тоді, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою, яка підлягає розгляду названим органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьою ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 11.12.2013 у справі № 6-121цс13, а також у справі №524/3501/20 від 02.02.2022.

Таким чином, обов`язковою умовою переходу права вимоги у порядку спадкування до спадкоємців про визнання за ними права власності на квартиру, в якій проживали спадкодавці, але померли до вирішення питання відповідним державним органом про її приватизацію, є звернення спадкодавця до відповідного органу приватизації з належно оформленою заявою.

Для вирішення питання про наявність права вимагати визнання за спадкоємцем права власності на квартиру вирішальне значення може мати встановлення обставин, чи була розглянута в установлений строк заява про приватизацію квартири, чи була відмова відповідного органу приватизації у задоволенні заяви правомірною (чи були наявні заборони для передачі квартири наймачеві).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 проживав у кімнаті, яка є комунальною власністю територіальної громади, з листопада 1997 року, інших зареєстрованих осіб станом на 2023 рік не значиться. Останній за життя розпочав процедуру приватизації кімнати відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документу на кімнату.

Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлому ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що наявні правові підстави для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації кімнати гуртожитку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 розпочав процедуру приватизації кімнати, вчинив визначені законом дії щодо отримання її у власність, але помер до видачі правовстановлюючого документу на кімнату.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 345, 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст.4, 12, 76-81, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-284,354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» про визнання права на приватизацію задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на завершення розпочатої ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , процедури приватизації кімнати АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Білоцерківська міська рада (адреса: вул.. Ярослава Мудрого, буд. 15, м. Біла Церква, Київська обл.., 09117; ).

Третя особа: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» (адреса: вул.. Андрія Шептицького, буд. 2, м. Біла Церква, Київська обл.., 09117; ).

Суддя Б. І. Кошель