Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/402/23

Провадження №2/377/195/23

21 серпня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Клюєвої Ю.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

26 травня 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 104-105, 110, 112 СК України, просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 594.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 липня 2005 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя було зареєстровано шлюб, актовий запис № 594. Від шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною його звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що протягом спільного життя з відповідачем у них так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між ним та відповідачем втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. Відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки, постійна напруга в стосунках і щоденні конфлікти, призвели до того, що з 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен із них має окремий бюджет, а тому шлюб між ним та відповідачем існує формально.

Ухвалою судді від 23 червня 2023 року після виконання вимог, передбачених частиною 6 статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10 серпня 2023 року.

Ухвалою суду від 10 серпня 2023 року судовий розгляд справи було відкладено на 21 серпня 2023 року на підставі частини 4 статті 223 ЦПК України.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, до позовної заяви позивачем було додано клопотання, в якому він просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов відповідач до суду не направила.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 21 серпня 2023 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 16 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 594. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_5 .

Під час шлюбу в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є позивач, мати - відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 19 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що протягом спільного життя з відповідачем у них так і не склалися нормальні сімейні стосунки. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. Відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов`язки, постійна напруга в стосунках і щоденні конфлікти, призвели до того, що з 2017 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен із них має окремий бюджет, а тому шлюб між ними існує формально.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з частиною 2 статті 18, пункту 3 статті 51, частиною 3 статті 56, частиною 1 статті 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною 2 статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви, син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем. Позивач добровільно щомісячно надає відповідачу кошти на утримання сина. Спірних питань по поділу сумісно нажитого майна між сторонами немає.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 073,60 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 594.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 21 серпня 2023 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька