ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/3180/23
номер провадження 2/695/1176/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна академія аграрних наук України, про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ДП «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна академія аграрних наук України, про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральної шкоди.

При відкритті провадження по справі суд перевіряє дотримання позивачем вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Під час вивчення матеріалів справи виявлено обставини, які свідчать про недодержання позивачем вимог, передбачених законом для звернення до суду, і які дають підстави для залишення позову без руху.

Із вказаної позовної заяви вбачається, що остання містить три позовні вимоги, а саме про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі; стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн..

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У п. 58 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року по справі № 910/4518/16 вказано, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

В ухвалі Верховного Суду від 22.07.2019 року по справі № 488/769/17 зазначено, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічний висновок вказаний у постанові Верховного Суду від 21.12.2019 року по справі № 243/10489/17-ц, де зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, позивач звільнена від сплати судового збору лише за подання позову щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, а тому при пред`явленні зазначених вимог позивачі звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення, яка є вимогою майнового характеру, а отже судовий збір має сплачуватись на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Із матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив оплату судового збору у розмірі 1073,60 грн., тобто в мінімально встановленому розмірі.

Оскільки сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку просить стягнути позивач із відповідача у позовній заяві не зазначена, суд погоджується із таким розміром судового збору, що сплачений позивачем за вказану позовну вимогу.

Однак, згідно з ч. 3 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц, де зазначено, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. Таким чином, за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2022 у справі №523/4124/21 зроблено висновок, що моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи). Отже, за змістом частини третьої статті 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо). Таким чином, вимога про відшкодування моральної шкоди у спорі щодо поновлення трудових прав, визначена у грошовому вимірі, стає майновою вимогою, отже, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Таким чином пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.

Разом із тим, в порушення вказаних норм ЦПК України, позивачем до матеріалів справи не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, а тому не сплата становить 1073,60 грн. по вимозі про стягнення моральної шкоди.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів ГУК у Черк.обл./тг м.Золотон/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0023737, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Крім вказаного, ч. 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Із матеріалів даної справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до одного відповідача та визначено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Разом із тим до позовної заяви не додано копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дні надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.. 177 ЦПК України, що має наслідком на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме сплати вказаного вище судового збору із наданням до суду підтверджуючого документу такої сплати або надання документу, що підтверджує наявність підстав для відстрочення або звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону та наданні суду копії позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Керуючись ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Дослідне господарство «Миклашів» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Національна академія аграрних наук України, про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь період затримки розрахунку та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Повідомити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.В.Середа