П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2023 року місто Київ

справа № 756/12185/22

провадження№22-ц/824/9194/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 3 квітня 2023 року, постановлену у складі судді Марфіної Н.В.,

у справі за позовом Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 3 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач Міністерство оборони України подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що з прийняттям Верховним Судом постанови від 19 грудня 2019 року та скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 1 липня 2016 року відпала правова підстава для отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 223 600 грн. Отже, ОСОБА_1 безпідставно набув грошові кошти у сумі 223 600 грн., сплачені йому в якості одноразової грошової допомоги.

Після скасування рішень судів у справі №756/1004/16-а виник приватноправовий спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Норма ст. 1215 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки виплата одноразової грошової допомоги була здійснена Міністерством оборони України не добровільно, а в примусовому порядку на виконання рішень судів.

Крім того, зауважив, що Верховним судом неодноразово висловлювалась позиція, що розгляд справ щодо застосування саме норм ст. 1215 ЦК України повинно розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідач ОСОБА_1 процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засіданні представник позивача Міністерства оборони України - Калюжний А.П. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в установленому законом порядку, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.87/. Конверт відправлений на адресу відповідача ОСОБА_1 повернувся до суду з довідкою поштового відділення із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою" / а.с.88-89/, а тому відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату.

За таких обставин колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення представника Міністерства оборони України - Калюжного А.П., перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти за рішенням суду у справі, яка розглянута в порядку адміністративного судочинства, кошти в сумі 223600 грн. виплачені ОСОБА_1 не добровільно, а на виконання судового рішення, яке у подальшому скасоване. Позов про повернення безпідставно набутого майна урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. Міністерство оборони України має право на звернення до суду з заявою про поворот виконання судового рішення у справі №756/1004/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, що розглянута в порядку адміністративного судочинства, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Позивач Міністерство оборони України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів.

За загальним правилом, передбаченим у ч.1 ст.4, ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України визначив справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом. Відтак, фізична особа може бути відповідачем в адміністративному суді лише у визначених законом випадках.

У даній справі спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер, оскільки предметом позову є стягнення отриманих відповідачем ОСОБА_1 коштів одноразової грошової допомоги. Позивачі Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_3, який є правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 , беруть участь у цій справі не на виконання передбачених законодавством владних повноважень, а з підстав, передбачених Цивільним Кодексом України. Відтак, даний спір є приватноправовим, а тому такий підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.1,3 ст. 13 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Оскільки предметом заявленого позову є повернення грошових коштів на підставі ст.ст.1212, 1215 ЦК України, а тому зважаючи на характер спірних правовідносин, які виникли між позивачами та відповідачем ОСОБА_1 щодо безпідставно набутого майна, спір у цій справі має приватноправовий характер, що унеможливлює його вирішення у порядку адміністративного судочинства, незважаючи на суб`єктний склад сторін у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 3 квітня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Постанова складена 3 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус