ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7357/23 Справа № 206/823/23 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 2003 року вона перебувала у стосунках з ОСОБА_2 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні не приймає. Рішенням суду від 17 грудня 2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі 1 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 12 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 31 травня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів на частку від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання чинності рішенням і до досягнення дитиною повноліття. За весь період після ухвалення рішень судів, ОСОБА_2 аліменти у визначених рішеннями суду сумах не сплачував. За весь період нарахування аліментів з відповідача було стягнуто лише 14 662,11 грн. в період з 01 вересня 2020 року по 01 березня 2021 року та 7357,21 грн. у вересні 2022 року, загалом 22019,32 грн, тобто ним допущено заборгованість зі сплати аліментів. Загальна сума пені за період з 01 січня 2015 року по 20 лютого 2023 року складає 123136,57 грн. З урахуванням стягнутих з відповідача сум заборгованості по аліментам за попередні періоди, сума пені за несплачені аліменти становить: 123136,57 грн - 22019,32 грн = 101117,25 грн. У зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в сумі 101117,25 грн.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.82-85 зворот).

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 152530 грн та витрати на правову допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач всіма можливими засобами ухиляється від обов`язку утримання свого неповнолітнього сина. Вказувала, що вона не має постійного заробітку, та змушена забезпечувати потреби дитини самотужки за рахунок тимчасових підробіток. Наголошувала на наявності заборгованості та наявності підстав для стягнення аліментів (а.с.126-131).

11 серпня 2023 року ОСОБА_2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Зважаючи на те, що спір виник з приводу стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та ціна позову становить 101117.25 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає, з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народився син, ОСОБА_3 (а.с.4).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, починаючи стягнення з 12 листопада 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с.5-7).

06 травня 2016 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист (а.с.13).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 на частку від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання чинності рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

08 липня 2021 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належного розрахунку пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів та належних та достатніх доказів, щоб суд мав змогу самостійно зробити відповідний розрахунок пені. При цьому стороною позивача не було подано до суду жодної заяви чи клопотання щодо витребування відповідних доказів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Частинами першою та другою статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року мав сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, з 12 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2021 року було змінено спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 на 1/4 частку від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання чинності рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановила наступне.

На підставі заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, 06 травня 2016 року було видано виконавчий лист (а.с.13), на підставі якого відкрито виконавче провадження №51144261.

Дослідивши розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим провадженням №51144261 колегією суддів встановлено, що сума заборгованості ОСОБА_2 починаючи з 12 листопада 2014 року по 30 червня 2021 року, становить 68337,89 грн. Проте, в період з 01 липня 2021 року по 30 квітня 2022 року заборгованість по виконавчому провадженню №51144261 була часткова погашена непостійними внесками в загальному розмірі 23807,10 грн (по 2515,63 грн. в липні, серпні, вересні та жовтні 2021 року; 7748,14 грн в січні 2022 року; 2716,88 грн. в лютому 2022 року; 3 279,56 грн. в квітні 2022 року). Враховуючи зазначене, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за виконавчим провадженням №51144261 становить 41530,79 грн. (а.с.19,20,21).

Рішенням Самарського районного суду від 31 травня 2021 року змінено спосіб стягнення аліментів, на підставі чого 08 липня 2021 року видано виконавчий лист (а.с.12), після звернення з яким до виконавчої служби було закрито виконавче провадження №51144261, та відкрито виконавче провадження №69311071.

Дослідивши розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим провадженням №69311071 (а.с.17-18) встановлено, що починаючи з липня 2021 року з відповідача стягувались аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно. З даного розрахунку вбачається, що відповідач, станом на 24 січня 2023 року, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 39204,63 грн.

Колегія суддів зазначає, що з наданих доказів вбачається, що загальна сума заборгованості за виконавчими провадженнями №51144261 та №69311071 становить 80735,42 грн.

Колегія суддів встановила, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.

Позивач просила стягнути пеню за період з листопада 2014 року по січень 2023 року у розмірі 101117,25 грн, крім іншого, до позовної заяви додала копії довідок-розрахунків заборгованості, з яких вбачається, що станом на 24 січня 2023 року допущена заборгованість за сплати аліментів у розмірі 80735,42 грн.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 80735,42 грн, та вважає за необхідне навести відповідний розрахунок.

З довідки-розрахунку вбачається, що на 01 грудня 2014 року відповідач мав сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження у розмірі 1000 грн, що нараховані за листопад 2014 року.

Кількість прострочених днів за період з 01 грудня 2014 року по 01 вересня 2020 року (дата першого внеску) складає 2102 дні.

Розмір неустойки (пені) по заборгованості, що утворилась за листопад 2014 року, за період з 01 грудня 2014 року по 01 вересня 2020 року становить 21020 грн (1000 грн х 2102 дні х 1 %).

Кількість прострочених днів за період з 01 січня 2015 року по 01 жовтня 2020 року (дата внеску, яким погашено заборгованість за грудень 2014 року) складає 2101 день.

Розмір неустойки (пені) по заборгованості, що утворилась за грудень 2014 року, за період з 01 січня 2015 року по 01 жовтня 2020 року, становить 21010 грн (1000 грн х 2101 день х 1 %).

Кількість прострочених днів за період з 01 лютого 2015 року по 01 жовтня 2020 року (дата внеску, яким погашено заборгованість за січень 2015 року) складає 2 70 днів.

Розмір неустойки (пені) по заборгованості, що утворилась за січень 2015 року, за період з 01 лютого 2015 року по 01 жовтня 2020 року, становить 20700 грн (1000 грн х 2070 днів х 1 %).

Кількість прострочених днів за період з 01 березня 2015 року по 01 жовтня 2020 року (дата внеску, яким погашено заборгованість за лютий 2015 року) складає 2042 дні.

Розмір неустойки (пені) по заборгованості, що утворилась за лютий 2015 року, за період з 01 березня 2020 року по 01 жовтня 2020 року, становить 20420 грн (1000 грн х 2042 дні х 1 %).

Колегія суддів наголошує на тому, що загальний розмір пені по заборгованості зі сплати аліментів, що утворилась з 12 листопада 2014 року, станом на 01 жовтня 2020 року становить 83150 грн, що вже є значно більшим ніж сама заборгованості за аліментами станом на час звернення із даним позовом яка становить 80735,42 грн.

Колегія суддів наголошує на тому, що розмір пені не може бути більший за розмір фактичної заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 80735,42 грн.

В апеляційній скарзі поставлено питання про стягнення витрат на правову допомогу, втім жодних доказів понесення відповідних витрат долучено до апеляційної скарги не було та в матеріалах справи відповідні докази відсутні.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з пунктом 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, зважаючи на те, що за результатами апеляційного розгляду позовні вимоги задоволено на 79,84 % ((80735,42 грн х 100%) / 101117,25 грн), а судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру за ставками 2023 року становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1073,60 грн та не більше 13420 грн, виходячи з того, що 1 % від 101117,25 грн заявлених до стягнення при зверненні з позовом менший за 1073,60 грн, то з ОСОБА_2 на користь Держави підлягає до стягнення судовий збір за звернення ОСОБА_1 з позовом, враховуючи задоволену частину позовних вимог, в розмірі 857,16 грн (1073,60 грн х 79,84 %) та за подання апеляційної скарги в розмірі 1285,74 грн (857,16 грн х 150%), що разом становить 2142,90 грн (857,16 грн + 1285,74 грн).

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 07 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 80735,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 2142,91 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта