печерський районний суд міста києва
Справа № 757/349/23-ц
Провадження № 2-81/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представник відповідача Лазаренко В. В. ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивачів адвоката Кириченко Наталії Олексіївни про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в особі свого представника - адвоката Кириченко Н. О. звернулись до Печерського районного суду м. Києва із позовною заявою до АТ «Українська залізниця» в якій просили:

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 5 818 620,17 грн. та 3% річних у розмірі 231 817,01 грн.

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 2 909 776,99 грн. та 3% річних у розмірі 141 609,14 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання у справі.

Представником позивачів 14.08.2023 було подано до суду заяву про зміну предмету позову, на підставі ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій просить:

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року до дня ухвалення рішення суду та 3% річних у розмірі 231 817,01 грн.

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року до дня ухвалення рішення суду та 3% річних у розмірі 141 609,14 грн.

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

- стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.

Представник відповідача Лазаренко В. В. у підготовчому засіданні заперечувала проти прийняття даної заяви до розгляду та просила відмовити, про що, подала до суду заяву в якій зазначила, що стороною позивача в заяві від 14.08.2023 одночасно було змінено предмет та підстави позову, що є неможливим згідно діючого процесуального законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, подану заяву, приходить наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. (ч. 1, 3 ст. 44 ЦПК України)

Відповідно до положення ч. 2, 3 статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній, визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Водночас, процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.д.

В разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань), суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета спору або підстав позову.

Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога (збільшення чи зменшення ціни позову, збільшення чи зменшення кількості товару тощо). Тобто, збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір заявлених вимог.

Разом з тим, збільшенням розміру позовних вимог є збільшення позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових чи нових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві, в тому числі шляхом доповнення немайнової вимоги майновою.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19.

Як убачається зі змісту первинної позовної заяви, позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця» на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 5 818 620, 17 грн., та 3 % річних у розмірі 231 817, 01 грн. Позивач ОСОБА_4 просить суд стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця» на її користь нараховану але не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року по липень 2022 року у розмірі 2 909 776, 99 грн., та 3 % річних у розмірі 141 609, 14 грн.

Виходячи зі змісту заяви про зміну предмету позову, позивачами пред`явлені нові позовні вимоги, про стягнення з АТ «Українська залізниця» на їх користь моральну шкоду у сумі по 50 000, 00 грн. кожній.

Крім того, щодо вимог стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь позивачів не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 року до дня ухвалення рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог до позовної заяви, що зазначені у ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити серед іншого зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Зі змісту позовної заяви (змінений предмет) від 14.08.2023 вбачається, що позовні вимоги щодо стягнення заробітної плати фактично позивачами не сформовані належним чином.

Позивачі звертаються до суду з вимогами про стягнення заробітної плати яка станом на день звернення до суду має бути нарахована роботодавцем, проте не виплачена позивачам, разом із цим, визначають період для стягнення який ще не настав і має настати в майбутньому «до дня ухвалення рішення суду».

Таким чином, позивачами не визначений чіткий період в якому були порушені їх права на отримання заробітної плати за виконану роботу.

Крім цього, позивачами не визначена сума заробітної плати, яку вони просять стягнути на свою користь для кожного з позивачів окремо (ціна позову) та не надають обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Положеннями ст. 13 ЦПК України визначений зміст принципу диспозитивності цивільного судочинства, який полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дана норма в контексті принципу диспозитивності визначає та обмежує межі розгляду справи судом позовними вимогами, пред`явленими позивачем. Позивач, на власний розсуд реалізуючи свої процесуальні права, самостійно формує свої позовні вимоги, а також обирає способи захисту своїх прав та інтересів.

Водночас, позовні вимоги, які належним чином не сформовані, порушують права AT «Укрзалізниця» та принцип змагальності сторін, закріплений в ст. 12 ЦПК України, оскільки це позбавляє відповідача в передбачений цивільно-процесуальним законом спосіб ознайомитися з такими вимогами, сформувати та подати свої заперечення та докази на їх підтвердження.

Таким чином, виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, суд відмовляє у прийнятті заяви про зміну предмету позову, яка подана представником позивачів, оскільки при зверненні з позовом до суду позивачами заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачів не виплачену заробітну плату за період з січня 2019 по липень 2022 у визначеному розмірі та 3 % річних, в той же час у заяві про зміну предмету позову позивачами заявлено по суті нові окремі позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, невизначений період за який необхідно стягнути кошти, що дає підстави вважати, що позивачами подана позовна заява, яка містить нові вимоги, при цьому змінені і предмет, і підставу позову, що суперечить положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 183 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Повернути без розгляду заяву представника позивачів адвоката Кириченко Наталії Олексіївни про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. Г. Головко