ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/435/23Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 22-ц/817/793/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Храпак Н.М.

Суддів - Бершадська Г. В., Дикун С. І.,

за участі секретаря - Дідух М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №594/435/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року, ухвалену суддею Губіш О.А., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтувала тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2005 року. Під час шлюбу дітей не народилось.

Зазначила, що протягом останніх років, відносини з відповідачем поступово почали погіршуватися, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися, не дали бажаних результатів, оскільки у неї та відповідача різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися більше трьох років, саме стільки часу вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружні відносини.

Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам.

Просила шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу, присвоїти їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без розгляду.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, де просить скасувати ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає ухвалу необ`єктивною, необґрунтованою та винесеною із порушенням матеріального та процесуального законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що за час подружнього життя з відповідачем у них немає спільних дітей, більше трьох років вони проживають окремо, не підтримують жодних відносин, надалі спільне проживання між ними є неможливим, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, вони обоє погоджуються на розірвання шлюбу, про що свідчать їх письмові заяви.

Звертає увагу на наявність письмової заяви відповідача, надану позивачкою, яку він скерував їй та в якій погодився на розірвання шлюбу.

Вказує, що тривалий час вони проживають на великій відстані один від одного, у кожного своє нове особисте життя, різні побутові проблеми та непередбачувані можливості заробітку на сезонних роботах і у них немає реальної можливості зустрітися у конкретний день чи час, який з тих чи інших причин неможливо запланувати, щоб можна було вирішити питання про розірвання шлюбу між ними в місцевому РАГСІ.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не поступало.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, однак подала клопотання про слухання справи за її відсутності, зазначила що підтримує вимоги апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, про що свідчить телефонограма про розгляд цивільної справи від 15 серпня 2023 року, наявна у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 11 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обґрунтувала позов тим, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Просила шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу, присвоїти їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

У позовній заяві також зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2005 року та дітей не мають. Протягом останніх років, відносини з відповідачем поступово почали погіршуватися, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися, не дали бажаних результатів, оскільки у неї та відповідача різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися більше трьох років, саме стільки часу вони з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружні відносини.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини не вказують на існування спору між сторонами щодо розірвання шлюбу, та не свідчать про те, що сторони не можуть розірвати шлюб через орган РАЦС.

Апеляційний суд не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції за наступних підстав.

Відповідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя чи оголошення його померлим, а також шляхом його розірвання за заявою подружжя або одного з них судом чи органом реєстрації актів цивільного стану. Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку, про залишення позовної заяви без розгляду, не звернув увагу, що у випадку відсутності дітей подружжя особа вправі подати заяву про розірвання шлюбу до органу реєстрації актів цивільного стану, однак це не є її обов`язком звертатися саме в даний орган і один з подружжя вправі звернутися безпосередньо до суду з позовом про розлучення, що не суперечить ч. 1 ст. 110 СК України.

Крім того, з пояснень, викладених у апеляційній скарзі вбачається, що тривалий час сторони проживають на великій відстані один від одного, у кожного своє нове особисте життя, різні побутові проблеми та непередбачувані можливості заробітку на сезонних роботах, що ускладнює досягнення сторонами можливості розірвання шлюбу під час подання заяви до органів РАЦС.

Суд першої інстанції зазначене не врахував та дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду з посиланням на можливість розірвання шлюбу в порядку ст. 106 СК України, тобто через орган РАЦС.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2023 року скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 24 серпня 2023 року.

Головуюча Храпак Н. М.

Судді: Бершадська Г. В.

Дикун С. І.