ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/27069/22

Провадження № 22-ц/4820/1368/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУ Національної поліції в Хмельницькій області, Державної казначейської служби України, в якому просила стягнути з Державного бюджету України на її користь компенсацію моральної шкодив сумі 30000 грн.

В обґрунтування позову вказала, що 06.07.2022 року інспектором СЮП ВП Шепетівського РУП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Риголем Г. А. відносно неї, яка станом на той час була неповнолітньою особою, складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП. Як зазначено у даному протоколі, 14.06.2022 року позивач за місцем свого проживання здійснила продаж алкогольного напою домашнього виробництва для ОСОБА_2 . Вказаний протокол про адміністративне правопорушення було складено без її участі, без роз`яснення передбачених ст. 268КУпАП прав, без участі захисника, про потребу в якому вона відразу вказала. Працівником поліції Риголем І.А. вказаний протокол про адміністративне правопорушення було складено завчасно та, отримавши її відмову від підписання документів за відсутності адвоката, допущено його оголошення в голос в громадському місці так, що його зміст став відомий необмеженій кількості осіб.

За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року у справі №675/999/22 провадження закрите за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

У зв`язку з безпідставним складенням протоколу про адміністративне правопорушення та зважаючи на публічне оголошення в громадському місці працівниками поліції змісту такого протоколу, виходячи з факту закриття справи про адміністративне правопорушення, їй було завдано моральної шкоди, оскільки порушено її нормальні життєві зв`язки, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України, на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що позивачем доведено неправомірні дії державного органу, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів скарги послалася на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Суд, зокрема, не врахував, що ОСОБА_1 не була притягнута до адміністративної відповідальності правоохоронним органом, складення протоколу не є притягненням до адміністративної відповідальності, також судом не було досліджено доказів на підтвердження заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди у відповідному розмірі.

Учасники справи в судове засідання не викликалися в силу ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що згідно з протоколом серії ВАВ №162598 від 06.07.2022 року, оформленим інспектором поліції Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , 14.06.2022 року, о 13.30 год., в АДРЕСА_1 , здійснила продаж ОСОБА_2 алкогольного напою домашнього виробництва в кількості 1 літр, який за висновком експерта №СЕ-19/123-22/5494-ФХДв від 23.06.2022 року містить 39,1% об`ємних одиниць етилового спирту, чим порушила вимоги п. 11 ч. 1ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.09.2022 року у справі №675/999/22 провадження у справі було закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду, завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема закриття справи про адміністративне правопорушення.

Стаття 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачає перелік випадків, коли громадянинові відшкодовуються (повертаються), у тому числі, заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №569/1799/16-ц (провадження №61-19000сво18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі №640/16169/17 (провадження №61-15393св18), від 22.07.2020 року у справі №303/7352/18 (провадження №61-20524св19), від 26.01.2022 року у справі №953/6561/20 (провадження №61-922св21).

У постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №953/6561/20 (провадження №61-922св21), зокрема, зазначено, що: «…у справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановивши, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, суд дійшов правильного висновку про те, що у позивача виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, встановивши обставини справи та дослідивши надані на підтвердження відповідних обставин докази, з урахуванням принципів розумності та справедливості, заподіяння позивачу стресу у зв`язку з привселюдним приниженням та зміною укладу життя через розірвання соціальних зв`язків з іншими людьми, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність компенсації моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача в розмірі 5000 грн.

У постановах Верховного Суду від 10.11.2021 року у справі №346/5428/17 (провадження №61-8102св21), від 14.09.2022 року у справі №415/1009/21 (провадження №61-18055св21), від 07.12.2022 року у справі №461/9982/19 (провадження №61-4162св22) зазначено, що «…кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку».

У справі, що переглядається, суд першої інстанції, ухваливши правильне по суті судове рішення, на вищевказане уваги не звернув та помилково зазначив у резолютивній частині рішення про компенсацію шкоди позивачеві за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом їх списання з відповідного рахунку, відкритого у Державній казначейській службі України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне резолютивну частину рішення суду першої інстанції змінити, виключивши відомості про суб`єкта його виконання та вид рахунку, з якого буде здійснено стягнення коштів .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року змінити.

Викласти другий абзац резолютивної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова