Справа № 366/2276/22
Провадження № 2/366/111/23
РІШЕННЯ

іменем України

09 лютого 2023 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

за участю секретаря судових засідань Іванової Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 .

Представник третьої особи: Нестеренко Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт.Іванків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Іванківської селищної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог.

21 грудня 2022 року позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Іванківської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_6 є матір`ю одиначкою відносно своєї дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір`ю малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач ОСОБА_3 , є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідачі злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків: зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не приділяють достатньої уваги спільній дитині ОСОБА_5 та малолітній дитині ОСОБА_4 . На неодноразові зауваження, зі сторони громадськості не реагують, не припиняють свою негативну поведінку, проявляють до дитину повну байдужість, залишають дитину без нагляду, свідомо ставлячи їх здоров`я та життя в небезпеку. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не приділяють достатньої уваги, не слідкують за їх розвитком, підготовкою до самостійного життя, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову харчування. Вказані факти, можна розцінити як злісне ухилення від виховання дитини, батьками без поважних причин, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, тому, їх слід позбавити батьківських прав на підставі пункту другого частини першої статті 164 СК України та стягнути аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

ІIІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачі у судовому засіданні вимоги визнали.

Представник третьої особи, служби у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної ради, вимоги підтримав.

ІV. Процесуальні обставини.

Керуючись статтею 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

V. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідачі є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 3 липня 2020 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківськму та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис 108.

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 10 грудня 2018 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління у Київській області, актовий запис 4.

Із позовної заяви вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, вказано що відомості відносно батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не приділяють уваги, не слідкують за їх розвитком, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Відповідачі злісно ухиляються від виховання дітей та без поважних на те причин, свідомо нехтують своїми обов`язками, тому, їх слід позбавити батьківських на підставі пункту 2 частини першої статті 164 СК України.

Актами обстеження умов проживання від 28 жовтня 2022 року зазначено, що проведено обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 , встановлено, що житло є одноповерховим будинком, складається з двох житлових кімнат: будинок дерев`яний, кімнати світлі, прохідні, двері та вікна цілі, опалення дрова. Умови проживання в кімнатах тепло, ліжка, постіль є. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: іграшки та книги є в малій кількості, одягом та взуттям забезпечені, з продуктів харчування був хліб, молоко, смажена картопля. За зазначеною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,-мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,-син, ОСОБА_7 , 1973 р.н. - бабуся, ОСОБА_8 , 1942 р.н. - інший член сім`ї. Стосунки, традиції сім`ї: сьогодні мати залишала дітей на чужу людину, їздила до ОСОБА_9 , коли з`явилась вдома, то було видно, що вживала спиртні напої. З матір`ю проведено бесіду. Ірина пообіцяла не вживати спиртні напої, належним чином доглядати за дітьми.

Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що діти не доглянуті, брудні, одяг брудний. Батьки кожен день перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, діти були голодні. На момент виявлення дітей, батьки спали закриті та п`яні в будинку, коли прокинулись, були агресивні. Згідно коментаря спеціаліста: дитина перебувала на дорозі разом із нетверезою бабусею та її співмешканцем. На момент виявлення дитини, в будинку відсутнє харчування, весь посуд який знаходився в будинку був брудний. Були вжиті негайні заходи для безпеки та захисту дитини, зокрема надання їй соціальної послуги екстреного (кризового) втручання, а саме дитину доставлено до дитячого відділення Іванківської ЦРЛ.

Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено, що діти не доглянуті, брудні, одяг брудний. Батьки кожен день перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, дитина була голодна. На момент виявлення дітей, батьки спали закриті та п`яні в будинку, коли прокинулись, були агресивні. Згідно коментаря спеціаліста: дитина перебувала на дорозі разом із нетверезою бабусею та її співмешканцем. На момент виявлення дитини, в будинку відсутнє харчування, весь посуд який знаходився в будинку був брудний. Були вжиті негайні заходи для безпеки та захисту дитини, зокрема надання їй соціальної послуги екстреного (кризового) втручання, а саме дитину доставлено до дитячого відділення Іванківської ЦРЛ.

На підставі рішення Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №298 від 28 жовтня 2022 року малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було негайно відібрано із сім`ї ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей та тимчасово влаштовано до дитячого відділення КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ». Органу опіки та піклування Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області доручено звернутись з позовом до Іванківського районного суду Київської області про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , відносно їх малолітніх дітей.

Згідно з наказом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області № 123 від 4 листопада 2022 року тимчасово влаштовано малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишених без батьківського піклування в сім`ю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до приписів статті 165 Сімейного кодексу України (далі СК) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

VI. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

2). Чи відповідало втручання цілям, передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.

Обговорюючи питання, чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб). Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

3). Чи є втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).

Визначаючи, чи є захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачці, як матері малолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду, врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачі фактично самоусунулись від виконання своїх обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною, її матеріального утримання, не створили належних умов для розвитку дитини.

Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками не склались. Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною, за наявності у них такого бажання та зміни свого відношення до неї в цілому.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право, у випадку зміни її поведінки, на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК (стаття 169).

У правовідносинах, що склались між сторонами, Суд не знаходить підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі нехтують виконанням батьківських обов`язків, діючи свідомо.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачами, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3).

У частині другій статті 51 Конституції України та частини першої статті 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

ВС звернув увагу на те, що частка від доходу платника аліментів визначається у дробовому або відсотковому співвідношенні до доходу (постанова від 06.06.2018 у справі № 556/1896/16-ц).

Таким чином, визначення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину.

Розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України фактично не визначений, а стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

До такого ж висновку прийшов Верховний Суд України постановою від 06 червня 2018 року справа № 556/1896/16-ц, провадження № 61-12572св18.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем позовних вимог в частині стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12. 13, 18, 76-89, 141, 258-268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн., 40 коп.) солідарно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 17 лютого 2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач:Орган опіки та піклування виконавчого комітету Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області(адреса: вул. І.Проскури, 7, смт Іванків Вишгородського району Київської області, 07201)

Відповідачі:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , проживає: АДРЕСА_4 )

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає: АДРЕСА_4 ),

Третя особа: служба у справах дітей Іванківської селищної ради (вул. Поліська, 1, смт Іванків Вишгородського району Київської області 07201)

Суддя О.П. Гончарук