провадження № 22-з/824/661/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВА)

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2022 року в частині відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу скасовано і в цій частині ухвалено нове, яким стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 гривень. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 850 гривень.

09 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення. Вказана заява надіслана заявником засобами поштового зв`язку 05 травня 2023 року.

Заява обґрунтована тим, що питання відшкодування судових витрат на правничу допомогу, що були пов`язані із підготовкою апеляційної скарги для розгляду справи в суді апеляційної інстанції залишилися невирішеними. Зазначає, що в пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги було висловлено прохання щодо долучення до матеріалів справи нових доказів на підтвердження понесених відповідачами витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що пов`язані з апеляційним оскарженням рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2022 року, а саме: копію Акту приймання-передачі наданих послуг та оплату коштів №2 від 22 листопада 2022 року на суму 7 200 грн. та оригінал довідки адвоката щодо вартості понесених витрат на адвокатські послуги від 22 листопада 2022 року № 11-11-d (додатки №3 та № 4, що були додані до апеляційної скарги). Вказує, що в пункті 4 прохальної частини апеляційної скарги розмір понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката було збільшено на суму 7 200 грн., тобто на суму, яка була витрачена на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з підготовкою апеляційної скарги до Київського апеляційного суду. Звертає увагу, що детальний розрахунок судових витрат на правничу допомогу адвоката, що пов`язаний з апеляційним оскарженням рішення, міститься в Акті приймання-передачі наданих послуг та оплату коштів №2 від 22 листопада 2022 року на суму 7 200 грн., що було надано в додатку № 3 разом із апеляційною скаргою.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 09 травня 2023 року справу було передано судді-доповідачу Савченко С.І., судді, які входять до складу колегії: Ігнатченко Н.В., Мережко М.В.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду № 737/06.1-01/23 від 12 травня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2023 року справу передано головуючому сідді Березовенко Р.В., судді, які входять до складу колегії: Лапчевська О.Ф., Мостова Г.І.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року витребувано з Голосіївського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи № 752/25243/21.

29 травня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2022 року було розглянуто у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Отже, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення також підлягає розгляду в тому самому порядку, тобто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, вважає, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частина 1 статті 137 ЦПК України вказує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, згідно п. 6.51 висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.

Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.

Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20.

У своїй практиці ЄСПЛ керується трьома ключовими принципами під час вирішення питань про відшкодування судових витрат. Звернення про відшкодування таких витрат задовольняються тоді, коли судові витрати, що підтверджено доказами: фактично понесені; необхідні, щоб запобігти порушенню або отримати відшкодування за нього; визначені у розумному розмірі.

У Практичних рекомендаціях: вимоги щодо справедливої компенсації (стаття 41 Конвенції), виданих Головою Європейського суду з прав людини відповідно до Правил 32 Регламенту Суду від 28 березня 2007 року, з поправками від 09 червня 2022 року, ЄСПЛ зазначає, що витрати, понесені (як на національному рівні, так і під час розгляду справи в самому Суді) у спробі запобігти порушенню чи з метою отримання компенсації після того, як воно сталося, мають бути фактично понесені. Фактично понесені означає, що «заявник мав сплатити їх або бути зобов`язаним сплатити їх відповідно до юридичного або договірного зобов`язання. Документи, що підтверджують те, що заявник сплатив або зобов`язаний сплатити такі витрати, мають бути надані суду» (пункт 18).

Що стосується гонорарів адвокатів, ЄСПЛ вказує, що заявник повинен показати, що гонорари сплачені або тільки будуть сплачені адвокату.

Відповідні висновки щодо того, що фактичними витратами на правничу допомогу є, в тому числі, витрати, оплата яких буде здійснена в майбутньому ЄСПЛ виклав, зокрема, у справі «Теб`єті Мюхафізе Кемійветі та Ісрафілов проти Азербайджану» (заява № 37083/03, пункт 106).

Розглядаючи заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до апеляційної скарги надано:

1. Копію акта приймання-передачі наданих послуг та оплату коштів № 2 від 22 листопада 2022 року (т.2, а.с.37).

2. Копію довідки № 2 щодо вартості понесених витрат на адвокатські послуги (т.2, а.с.38).

Окрім того, до заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачем було додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01 липня 2022 року та протокол узгодження вартості послуг № 1 від 01 липня 2022 року, які крім того містяться в матеріалах справи і постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2023 року визнані належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання професійної правничої допомоги за правничу допомогу від 01 липня 2022 року (далі - Договір), передбачену п.1.2 Договору, замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатком до цього Договору. Згідно з п.3.2. Договору в розмір винагороди (вартість правничої допомоги) не включаються фактичні витрати щодо виконання адвокатом зобов`язань за Договором, якщо інше не погоджено сторонами у відповідному додатку до цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору розмір оплати наданих адвокатом послуг (вартості правничої допомоги), а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього Договору.

Надані адвокатом послуги (вартість правничої допомоги) оплачуються замовником після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, якщо інший порядок оплати не передбачений відповідним додатком до цього Договору.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг та оплати коштів № 2 від 22 листопада 2022 року адвокатом була надана, а замовником прийнята в повному обсязі наступна правнича допомога (адвокатські послуги) щодо апеляційного оскарження рішення від 31 жовтня 2022 року Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 752/25243/21 (провадження № 2/752/3991/22), де позивач - Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», а співвідповідач - Замовник ( ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості, в наступному обсязі: ознайомлення та правовий аналіз документів - 1 200 грн. (30 хв.*150 грн.); усна консультація та рекомендації - 1 000 грн. (1 год.*1000 грн.); написання апеляційної скарги - 5 000 грн. (3 год.). Всього - 7 200 грн.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, договір про надання правничої допомоги був укладений між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатом Філоненком Романом Петровичем. Матеріали справи містять апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2022 року обсягом 8 арк.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про достатність підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, реальність надання яких в суді апеляційної інстанції підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини, розмір витрат на правничу допомогу, заявлений стороною відповідача, міг бути зменшений судом лише за наявності обґрунтованого клопотання та /або заперечень сторони відповідача. Натомість такого клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та/або заперечень позивач до суду не подавав.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд убачає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення заборгованості.

Керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення в справі.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 200 (сім тисяч двісті) грн. 00 коп.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова