ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5660/23 Справа № 202/7266/23 Суддя у 1-й інстанції - Мачуський О.М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Сахаров Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу керівника Слов`янської окружної прокуратури на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом Слов`янської окружної прокуратури, в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки (суддя першої інстанції Мачуський О.М.),

В С Т А Н О В И В:

Керівник Слов`янської окружної прокуратури Рейпольський Олексій Олексійович подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву Слов`янської окружної прокуратури в інтересах головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Разом з позовом від керівника Слов`янської окружної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:001:0575 площею 0,1527 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133), власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка підлягає конфіскації на користь держави, шляхом припинення права власності ОСОБА_1 та визнання права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року в задоволенні заяви керівник Слов`янської окружної прокуратури Рейпольський Олексій Олексійович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Слов`янської окружної прокуратури, в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки відмовлено.

Із вказаною ухвалою суду не погодився кервіник окружної прокуратури та подав апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтвання доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 більше чотирьох років незаконно володіє земельною ділянокю всупереч вимог Закону, ненакладення арешту на земельну ділянку потенційно унеможливлює настання такої відповідальності, оскільки земельна ділянка протягом розгляду справи може бути відчужена третім особам.

Наголошує на тому, що судом першої інстанції не враховано, що наявність зареєстрованого права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 у разі відсутності забезпечення позову, дає право останньому вільно нею розпоряджатись, що в подальшому призведе до необхідності вжиття позивачем додаткових заходів або нових звернень до суду з метою захист інтересів держави.

Керівник Слов`янської окружної прокуратури Рейпольський Олексій Олексійович просив ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квіиня 2023 року скасувати та задовольнити заяву прокуратури про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник прокуратури доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.1 ч.1ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Як встановлено матеріалами справи, разом з позовом керівник Слов`янської окружної прокуратури була подана заява про забезпечення позову, в якій він зазначив, що ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття пава власності на зазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення :07:001:0575 площею 0,1527 га, добровільно не відчужив її, на теперішній час є підстави для її конфіскації, у зв`язку з чим, позивачем було подано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відповідний позов. Водночас, відповідач, має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації, тощо, а тому, з метою запобіганню вчинення дій, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, існує необхідність у накладенні арешту на спірну земельну ділянку, що без обмеження права користування, не зашкодить істотним чином правам та законним інтересам відповідача.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не долучено жодного доказу на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9"Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у Постанові від 25 травня 2016 року (справа №6-605цс16), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві керівник Слов`янської окружної прокуратури просив конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації ОСОБА_1 з кадастровим номером :07:001:0575 площею 0,1527 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1333), шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Отже, вимоги позивача, викладені у його заяві про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку стосуються майна, яке є предметом позову. Таким чином, необхідність у накладенні арешту на вказане майно витікає з самої позовної заяви, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, діючим законодавством не передбачено обов`язку надання стороною доказів на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а заява керівника Слов`янської окружної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу керівника Слов`янської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року скасувати.

Заяву керівника Слов`янської прокуратури Рейпольського Олексія Олексійовича. про забезпечення позову у цивільній справі за позовм Слов`янської окружної прокуратури, в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :07:001:0575 площею 0,1527 га, яка розташована у м. Лиман Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 133), власником якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 )

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 24 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач О.В. Халаджи