Справа № 595/440/23
Провадження № 2/595/170/2023
У Х В А Л А

17.11.2023

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., ознайомившись із клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання відзиву та доказів до матеріалів справи в ході розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту,

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2023 року до Бучацького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту.

28 березня 2023 року у даній справі суддею відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

16 листопада на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання відзиву та доказів до матеріалів справи, яке мотивує тим, що у нього, як представника відповідача не було повноважень для представництва інтересів відповідача у цій справі, але які є важливими для об`єктивного вирішення цієї справи, та які підтверджують обставини в цій справі.

Згідно положеньч.7 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Суд виходить з того, що обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Питання щодо поновлення/продовження процесуального строку безпосередньо пов`язана з відповідним конкретним учасником справи, його процесуальним правом і обов`язком та спрямоване на реалізацією саме його суб`єктивних процесуальних прав (обов`язків).

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення/продовження строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Можливість поновлення/продовження процесуальних строків виникає у тому разі, коли у передбачені строки виконати певному учаснику справи певні процесуальні дії є неможливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації та суд має право поновити/продовжити строк, установлений відповідно законом або судом, за клопотанням конкретного відповідного учасника справи в разі його пропущення з поважних причин. У зв`язку з цим для суду має значення й строк, який минув з моменту закінчення строку, встановленого законом або судом до вчинення учасником справи процесуальної дії, стосовно якої заявлено клопотання.

При цьому, варто зазначити, що ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці щодо України неодноразово звертав увагу на норми, що стосуються процесуальних строків, але в аспекті порушення принципу правової визначеності у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі у справі Melnik v. Ukraine ЄСПЛ зазначив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Наведені представником відповідача обставини, які зумовили пропуск процесуального строку для подачі відзиву, а саме, що у ОСОБА_1 , як представника відповідача не було повноважень для представництва інтересів відповідача у цій справі, суд не вважає поважним, оскільки як вбачається із матеріалів справи представник відповідача ОСОБА_1 приймає участь у даній справі від 27 квітня 2023 року, про що свідчить договір № 27/04/23-М від 27.04.2023 про надання правової допомоги, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_5 .

З огляду на те, що причини, які зумовили пропуск строку для подання відзиву, які наведені представником відповідача, судом не можуть бути визнані поважними, суд не вбачає підстав для поновлення такого строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.178,127,260-261,353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання відзиву та доказів до матеріалів справи - відмовити.

Апеляційна скаргана ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя: Р. О. Содомора