Справа № 756/4532/23
Провадження № 2/161/3083/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2023 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 756/4532/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію частини сплачених коштів за комунальні послуги,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 4 730,25 гривень в якості компенсації частини сплачених коштів за надані постуги з утримання будинку, прибудинкової території та опалення за період з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року та стягнути судові витрати по справі з підстав, викладених в позовній заяві.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Як вбачається із змісту позовної заяви, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 4 730,25 гривень в якості компенсації частини сплачених коштів за надані послуги з утримання будинку, прибудинкової території та опалення за період з 01 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року. В обґрунтування вищевказаних вимог позивач посилається на обставину, згідно якої, сторони є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі права спільної сумісної власності подружжя.
Однак, суд звертає особливу увагу на наступні обставини.
Насамперед, позивачем не надано суду жодних достовірних та належних доказів, які б підтвердили, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 в дійсності зареєстровано на позивача, станом на день звернення до суду.
Оскільки свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 датоване 20 лютого 2007 року. Окрім того, із змісту вказаного свідоцтва вбачається, що останнє видано на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення.
Підстави набуття квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_1 суду невідомі.
Внаслідок чого, суд позбавлений можливості встановити обставину, згідно якої вищевказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а не майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Також суд звертає увагу, що стороною позивача не надано суду належних та достовірних доказів, згідно яких за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя, або визнання, що квартира АДРЕСА_1 належить сторонам по справі на підставі спільної сумісної власності подружжя. Таке право власності ОСОБА_2 , підлягало б обов`язковій державній реєстрації.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 статті 13 ЦПК України Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Однак, ОСОБА_1 від явки в судове засідання, та надання належних та достовірних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин ухилилася. При цьому, суд не наділений правом на витребування доказів з власної ініціативи, з метою дотримання принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін.
Обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог суду не доведені взагалі та є такими, що викликають обґрунтований сумнів.
А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 22, 331, 544 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України суд, -
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до ОСОБА_2 про компенсацію частини сплачених коштів за комунальні послуги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко