Ухвала

23 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 750/2254/19

провадження № 61-11634ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 лютого 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2023 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 лютого 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, повний текст якої складено 3 жовтня 2022 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

В обґрунтування заявник вказує, що з 26 вересня 2022 року до 11 жовтня 2022 року вона проходила курс психологічної терапії та реабілітації,

а з 12 жовтня 2022 року до 31 березня 2023 року перебувала за кордоном.

Після повернення з-за кордону ознайомитись з матеріалами справи їй вдалося лише 15 травня 2023 року з огляду на постійні повітряні тривоги, які створювали перешкоди для нормальних умов життя (180 повітряних тривог (ракетних обстрілів) за 121 день).

Заявник вказує, що оскаржувану постанову нею отримано лише 26 травня 2023 року.

Зазначає, що в межах тридцятиденного строку, встановленого законом, звернулася до суду з касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2023 року скаргу визнано неподаною і повернено особі, яка її подала.

Ухвалу Верховного Суду від 14 липня 2023 року заявник отримала 24 липня 2023 року.

Крім того, зауважує, що поштову кореспонденцію, яка направлялася апеляційним судом за місцем її реєстрації, вона не отримувала, оскільки там не проживала у зв`язку з триваючим судовим спором щодо житла.

Водночас зазначає, що її представник - адвокат Дмитришин А. В., не вжив всіх необхідних заходів для захисту її прав та касаційну скаргу у визначений законодавством не подав.

Вважає, що зазначені причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішеньсвідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Вивчивши зміст поданого заявником клопотання про поновлення строку, касаційний суд вважає, що вказані заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не свідчать про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи. Зазначене відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку, касаційний суд враховує, що оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі, а будь-які причини не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для його поновлення. Поновленню підлягає лише строк, який пропущений з об`єктивних і, які не залежали від волі та поведінки особи, причин. Якщо строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У випадку, якщо суди обмежуються вказівкою на наявність «поважних причин» для поновлення пропущеного строку, вони не вказують чітких підстав такого поновлення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, адвокат Дмитришин А. В., який діяв в інтересах ОСОБА_1 , був присутнім у судовому засіданні 28 вересня 2022 року.

Частиною першою статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

У цивільному судочинстві адвокат не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Водночас, сторона у справі на свій розсуд обирає спосіб реалізації своїх процесуальних прав, звернутися до суду особисто або через представника.

За таких обставин касаційний суд доходить висновку про обізнаність ОСОБА_1 щодо прийняття апеляційним судом постанови.

Крім того, касаційний суд враховує, що оскаржувана постанова перебуває у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень і оприлюднена в ньому 5 жовтня 2022 року.

Також з наданої заявником відповіді Деснянського районного суду міста Чернігова від 29 червня 2023 року судом встановлено, що 4 жовтня 2022 року Чернігівським апеляційним судом на адресу ОСОБА_1 надіслано копію постанови від 28 вересня 2022 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом з копією зазначеної постанови повернено до апеляційного суду без вручення заявнику з незалежних від суду причин у зв`язку із «закінченням терміну зберігання».

З огляду на викладене касаційним судом не встановлено бездіяльності апеляційного суду, яка б могла полягати у ненаправленні копії постанови на адресу заявника чи її представника.

Пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу самостійно цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року

у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Касаційний суд доходить висновку про недобросовісне використання ОСОБА_1 процесуальних прав, оскільки заявник не скористалася своїм правом подати касаційну скаргу у визначений законодавством строк, хоч і була обізнана про ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права надати протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. Якщо заявником у встановлений судом строк не буде подано заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначила у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , який, як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, не є учасником даної справи.

За таких обставин заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, надавши копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15 лютого 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Якщо заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не буде подано заявником у зазначений строк, це є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко