Провадження 2/127/3238/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
01.11.2022 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (а.с. 1-6), яку було уточнено в частині написання прізвища відповідача та загальної суми боргу (а.с. 33-35).
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05.04.2019 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 позичив відповідачу грошові кошти в сумі 10 680, 00 грн., які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_1 до 08.04.2019 року. Позичені кошти були передані ОСОБА_2 під час укладення договору позики, про що відповідач написав розписку.
У строк, визначений договором, суму позики відповідач не повернув.
Відповідно до ст.ст. 625, 629, 1046 ЦК України позивачОСОБА_1 просив стягнути з відповідача загальну суму боргу за розпискою від 05.04.2019 року в сумі 16 167, 92 грн., з яких: 10 680 грн. - основний борг, 4 330,97 грн. - інфляційні, 21,07 грн. проценти та 1 135,88 грн. - 3 % річних. Просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Пинзар І.В. уточнені вимоги підтримав. Просив позов ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі, оскільки станом на день ухвалення рішення у справі позику відповідач не повернув. Наголосив, що сторони у справі товаришували, однак, в даний час спілкування їх припинилось. Позивач неодноразово пред`являв відповідачеві вимоги про повернення грошей, але останній лише обіцяв розрахуватись з боргом. До матеріалів справи надав оригінал розписки відповідача. Просив стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму боргу за розпискою від 05.04.2019 року та судовий збір в сумі 908 грн. Заявив про намір звернутись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн. та надати відповідні докази.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, з матеріалами справи був ознайомлений, відзиву на позов не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 05.04.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 позичив відповідачу грошові кошти в сумі 10 680 грн., які останній зобов`язувався повернути ОСОБА_1 до 08.04.2019 року. Позичені кошти були передані ОСОБА_2 під час укладення договору позики, про що відповідач написав розписку.
У строк, визначений договором, суму позики відповідач не повернув.
Оригінал розписки від 05.04.2019 року був оглянутий в судовому засіданні та приєднаний до матеріалів справи (а.с. 32).
Позикодавець ОСОБА_1 виконав умови договору позики від 05.04.2019 року та передав грошові кошти позичальнику ОСОБА_2 , який, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг 08.04.2019 року не повернув.
Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України.
Умов договору позики відповідач не виконав станом на день ухвалення рішення у даній справі, грошей за договором позики від 05.04.2019 року не повернув.
Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про невиконання умов договору позики відповідачем.
Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, і регулюються нормами глав 47, 48, 51, 71 ЦК України.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 05.04.2019 року відповідач позивачеві не повернув, тому сума боргу підлягає стягненню з ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог частини 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який не був оспорений відповідачем, загальна сума боргу ОСОБА_2 за розпискою від 05.04.2019 року складає 16 167,92 грн., з них: 10 680,00 грн. - основний борг, 4 330, 97 грн. - інфляційні за період з 09.04.2019 року до 24.10.2022 року, 1 135,88 грн. - 3 % річних за період з 09.04.2019 року до 24.10.2022 року, 2 107 грн. - проценти з 05.04.2019 року до 08.04.2019 року (відповідно до облікової ставки НБУ).
Дана сума підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, а також судовий збір в сумі 992,40 грн. згідно ст. 141 ЦПК України, сплата якого підтверджена квитанцією від 24.10.2022 року (а.с. 13).
Керуючись ст.ст. 625, 629, 1046, 1947, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 05.04.2019 року станом на 24.10.2022 року в сумі 16 167 (шістнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 92 грн., а також судовий збір в сумі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 20 лютого 2023 року.

Суддя: