Провадження № 2-з/750/46/23
У Х В А Л А

28 липня 2023 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

26.07.2023 позивач звернулася до Деснянського районного суду

м. Чернігова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості, вчиненого 20.11.2020 та зареєстрованого у реєстрі за № 08146, що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П., виконавче провадження № 66280747.

За правилом пункту 1 частини першої статті 152 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Із вказаної норми є винятки, встановлені статтями 28-30 ЦПК України.

Так, згідно з частиною дванадцятою статті 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Згідно положень пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 263/14171/19, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як убачається з копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.07.2023, винесеної приватним виконавцем Палігіним О.П., виконавчі дії проводяться за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана як місце роботи боржника ОСОБА_1 .

Крім того, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що місцем її реєстрації є: АДРЕСА_2 .

Відомостей про наявність у заявника нерухомого майна, його перебування чи місця роботи в Деснянському районі м. Чернігова матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Отже, місцем виконання у даному випадку є місце роботи боржника, зазначене у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме:

АДРЕСА_1 , яке знаходиться у Новозаводському районі

м. Чернігова.

Таким чином, справу належить передати за підсудністю до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписом частини третьої статті 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом першим частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 28, 31, 260, 261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Справу № 750/11055/23 (провадження № 2-з/750/46/23) за заявою

ОСОБА_1 про забезпечення позову передати на розгляд Новозаводському районному суду м. Чернігова

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя