БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/129/23
Справа № 356/412/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2023 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Стрижак В.О.

Відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за судовим наказом Березанського міського суду Київської області від 10.04.2023 року з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.03.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 навмисно ввела суд в оману, з метою незаконного збагачення та приховала факт наявності на його утриманні двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу з ОСОБА_5 : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що на даний час він має дружину та неповнолітню дитину з новою родиною, а також беручи до уваги, що позивач є єдиний в родині хто працює та утримує сім`ю, добросовісно в терміни сплачує аліменти на утримання дітей від першого шлюбу, субсидію не отримує, витрати на комунальні послуги складають більшу частину його заробітку, а тому його матеріальний стан різко погіршився. Жодного побічного доходу чи матеріальної допомоги він не отримує.

Також вказує, що доцільним є стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх його доходів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на викладене вважає, що за рішенням суду повинно бути зменшено розмір аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, вважає позовні вимоги позивача безпідставними, так як аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку позивача є необхідною для утримання спільних з позивачем дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи батьками малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 49 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 50 (а.с. 11,12).

Судовим наказом Березанського міського суду Київської області від 10.04.2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 27.03.2023 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 7).

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30.05.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.04.2019 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 13).

До матеріалів справи долучено копію акту обстеження житлово-побутових умов від 08.05.2023 року, складений депутатом Березанської міської ради Київської області Громовою О.С., в присутності громадянки ОСОБА_8 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . В ході обстеження виявлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що є донькою ОСОБА_8 та зі слів свідків перебуває на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно з розрахунком заборгованості по виконавчому листу № 2/355/281/19 Баришівського районного суду Київської області від 07.07.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 05.04.2019 року, заборгованість по аліментам станом на 01.05.2022 року відсутня (а.с. 14).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 141 СК Україним мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом даної норми Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з`явився додатковий обов`язок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У постанові від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц Верховний Суд зазначив, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану.

Надані позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України докази, які досліджені судом, у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про зміну лише його сімейного стану.

Однак, позивач не надав суду належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини від другого шлюбу без підтвердження зміни матеріального становища не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Більш того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

На переконання суду, розмір аліментів визначений судовим наказом Березанського міського суду Київської області від 10.04.2023 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей відповідачки та позивача та суперечитиме їхнім інтересам.

Суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження іншої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Відтак, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, досліджені докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-83, 223, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 7, 180-182, 192 СК України, ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2023 року.

Суддя Р. М. Лялик