Справа № 168/618/23
Провадження № 2/168/209/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів позивачу. Вказуючи, що він прийняв спадщину після смерті діда, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на житлові будинки в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинки на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказані житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 20.07.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання позивач не з`явився, подав заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій Старовижівська селищна рада позов визнає повністю та просить справу розглядати за відсутності представника селищної ради.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у якому він був зареєстрований та постійно проживав, та на житловий будинок, збудований у 1973 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 8-10).

За життя ОСОБА_2 05.06.2012 р. склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів онуку ОСОБА_1 (а.с. 5).

Позивач є внуком спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача і записом акта про народження батька позивача ОСОБА_1 (а.с. 12-13), та проживав із дідом (а.с. 8), у зв`язку з чим в контексті положень ч.3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає.

З огляду на вказане, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса від 30.05.2023 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житлові будинки (а.с. 28).

Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 66-2023 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с.36-45), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя в спадкодавця правовстановлюючих документів на житлові будинки не було, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житлові будинки неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Старовижівська селищна рада, адреса місця знаходження: пл. Миру, 3, смт. Стара Вижівка, Ковельський район, Волинська область, код за .

Повне рішення складене 05.09.2023 р.

Суддя О. Й. Хаврона