02.08.2023 226/730/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 серпня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участю

секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 року визначено підсудність для розгляду цивільної справи № 226/730/22 за позовом ОСОБА_1 до судді Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Тетяни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя - Добропільському міськрайонному суду Донецької області.

26.08.2022 року справа надійшла на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області та за результатами автоматизованого розподілу була передана судді Левченку А.М.

Позивач у цій справі звернувся з позовом до судді Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Тетяни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя, в якому просить суд стягнути з Державної казначейської служби України на користь позивача відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що суддя Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Т.О. ухиляється від правосуддя, намагаючись не призначати судову справу до судового розгляду. Так, 10.07.2022 року стягувач через свого представника звернувся до Димитровського міського суду Донецької області зі скаргою не бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 477 ЦПК України. Ухвалою суду від 13.07.2022 року у справі № 226/3937/21 повернуто заяву з огляду на невиконання заявником п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України. Позивач ОСОБА_1 не погоджується з таким процесуальним рішенням судді Коваленко Т.О., з огляду на те, що п. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України не регулює спірні правовідносини, а тому суд свідомо застосовує процесуальні норми, які породжують тяганину та відкладення здійснення правосуддя.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2022 року у відкритті провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до судді Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Тетяни Олександрівни, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя - відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.12.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2022 року про відмову у відкритті провадження у справі - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10.05.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року в частині вирішення вимоги ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю правосуддя, скасовано.

Справу у зазначеній частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року залишено без змін.

23.06.2023 року цивільна справа №226/730/22 надійшла до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою від 13.07.2023 року про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, у якій не висловлено заперечень проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, одним із відповідачів визначив Державну казначейську служби України, яка, на його думку, має нести відповідальність, як стверджує позивач, за порушення суддею Димитровського міського суду Донецької області Коваленко Т.О. норм процесуального права.

Суд зазначає, що Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж не залучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України або її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц, провадження № 14-515цс19).

Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, провадження 12-161гс18 (пункт 6.22); від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18, провадження № 14-36цс19 (пункт 35); від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц, провадження № 14-316цс19 (пункт 33); від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц, провадження № 14-447цс19 (пункти 25-28).

Одним з основних завдань Казначейства України є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (пункт 3 Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, далі - Положення № 215).

Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення № 215).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, ухвалених судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право ухвалювати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно із пунктом 35 Порядку № 845 казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин.

Отже, із повноважень та завдань Державної казначейської служби України не вбачається, що цей орган несе відповідальність за шкоду, завдану суддями в результаті протиправної бездіяльності.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228 (далі - Положення № 228), одним з основних завдань Мін`юсту є забезпечення самопредставництва Мін`юсту як органу державної влади, який у випадках, передбачених законом, бере участь у справах та діє у судах України від імені та в інтересах держави, зокрема через територіальні органи Мін`юсту; здійснення захисту інтересів України у Європейському суді з прав людини, під час урегулювання спорів і розгляду в закордонних юрисдикційних органах справ за участю іноземних суб`єктів та України.

Пунктом 54-1 Положення № 228 передбачено, що Міністерство юстиції України бере участь у справах, діє в судах України від імені та в інтересах держави у випадках, передбачених законом, зокрема через територіальні органи Мін`юсту.

Таким чином суд приходить до висновку, що Держава Україна в особі Державної казначейської служби України є неналежним відповідачем у цій справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та ухвалює рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що Державною казначейською службою України порушено, не визнано чи оспорено права позивача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Такі висновки суду узгоджується з висновками Верховного Суду, які висловлені у постанові від 17.05.2023 року по справі № 459/2566/21.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 27, 80, 141, 142, 206, 211, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої бездіяльністю правосуддя - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

- відповідач Державна Казначейська служба України, вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601.

Повне рішення складено 02.08.2023 року.

Суддя А.М. Левченко

02.08.2023