У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 ,

встановив:

Представник заявника ТОВ «Закарпаттяенергозбут» Кльофа Ірина звернулася до суду із вищезазначеною заявою.

Згідно з ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано,якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У відповідності до вимог ч.ч. 5,7 ст. 165 ЦПК України судом направлено запит про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання особи.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 знайдено за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч. 2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так з прохальної частини розглядуваної заяви видно, що представник заявника просить стягнути з ОСОБА_1 суму у 40405, 57 грн., в описовій частині заяви при цьому вказано, що заборгованість за спожиту електричну енергію утворилася за період з 02.2023 по 04.2023. При цьому зі змісту заяви не видно, за якою адресою утворилася заборгованість, яку заявник просить стягнути з ОСОБА_1 .

В додатках до заяви міститься договір про постачання електричної енергії споживачу, заява-приєднання до умов договору постачання електричної енергії, однак в таких відсутня дата подання заяви-приєднання, що позбавляє суд встановити, чи користується ОСОБА_1 послугами заявника та з якого часу, тобто фактично заявником тобто не надано доказів того, що особа є індивідуальним споживачем в розумінні п. 6 ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Окрім цього до заяви про видачу судового наказу не додано сплаченого споживачем рахунку (квитанції) за надані послуги з постачання електричної енергії чи іншого документального підтвердження споживання особою електричної енергії.

Більш того 31.08.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Васильчук О. подав до суду заяву, в якій просить відмовити у видачі судового наказу, й додав витяг з Державного реєстру речових прав, де власником об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_2 є відмінна від ОСОБА_1 особа.

Враховуючи, що доказів на підтвердження договірних відносин з боржником щодо надання послуг з постачання електричної енергії, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг боржником суду не надано, заявником до суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника на нерухоме майно, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 353-355 ЦПК України, суд

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії з ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов