Справа № 446/554/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька Львівської області справу за позовом перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Добротвірської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.,

в с т а н о в и в:

17.03.2023 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Добротвірської селищної ради, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Сілецької сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серія НОМЕР_3 від. 17.04.1997року за № 290.

Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.04.2023 відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

В судове засідання позивач не з`явися, але подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабця позивача ОСОБА_2 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.11.2021 року, серія НОМЕР_1 , видане Кам`янка-Бузьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану.

Факт родинних відносин з позивачем підтверджується його свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 виданим 09.07.2019 Кам`янка-Бузьким районним відділом ДРАЦС; архівною довідкою про народження батька позивача, ОСОБА_3 , видана Центральним державним історичним архівом України, м. Львів; зміною прізвища бабці з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » пояснюється повторним укладенням шлюбу з ОСОБА_6 у 1958 році (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Сілецької сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серія НОМЕР_3 від. 17.04.1997року за № 290.

Оригінал сертифіката втрачений, тому факт наявності майна підтверджується довідкою № 522, виданою Добротвірською селищною радою 27.12.2022р.

Для оформлення спадщини позивач не може звернувся в нотаріальну контору, так як втрачені оригінали документів на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

Оригінал правовстановлюючого документу втрачено, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна не існує, проте позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном, що належав спадкодавцям, оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останніх, тому позивач позбавлений можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

З таких обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без встановлення меж на місцевості, на території Сілецької сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно сертифіката на право приватної власності на землю (СЗЧ), серія НОМЕР_3 від. 17.04.1997 року за № 290.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Самсін М.Л.