Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/925/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року смт.Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Піщуліна І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба в справах дітей Народциької селищної ради, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту належності до члена сім`ї загиблого захисника, встановлення факту перебування на частковому утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 , звернулась до суду із зазначеною заявою та просить встановити факт належності до члена сім`ї загиблого захисника ОСОБА_4, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також факт перебування останньої на частковому утриманні у свого брата по день його смерті.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є її дітьми, а отже рідними братом та сестрою, остання є інвалідом з дитинства та до загибелі брата постійно отримувала від нього фінансову підтримку, яка забезпечувала витрати на її щоденне забезпечення та витрати на лікування й реабілітацію, була основним фінансовим джерелом існування дитини. На даний час відсутнє підтвердження факту перебування неповнолітньої сестри на утриманні загиблого брата, крім того, останній не був зареєстрований за місцем проживання сестри, хоча фактично проживав однією сім`єю з сестрою та матір`ю, що позбавляє неповнолітню сестру права на отримання одноразової грошової допомоги.

Встановлення зазначених фактів необхідне для реалізації неповнолітньою права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю брата.

Вирішуючи питання відкриття провадження за заявою, суддя зважає на таке.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Як вбачається зі змісту частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є верховенство права (пункт 1 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону із дотриманням засад і правил судочинства.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За правилами статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 16-1 Закону визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

У справі №287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке: "33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній."

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи те, що вимоги заяви пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, а за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами неповнолітньої дочки заявниці з державою у сфері соціального забезпечення, суддя дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суддя дійшов переконання, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 186,293,209,210,315 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи служба в справах дітей Народциької селищної ради, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту належності до члена сім`ї загиблого захисника та встановлення факту перебування на частковому утриманні відмовити.

Роз`яснити заявникові право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Житомирський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду складена 21 серпня 2023 року.

Суддя:Ірина ПІЩУЛІНА