Ухвала

15 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 175/3229/20

провадження № 61-15720 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Андрієнко Іриною Сергіївною, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0715 га в межах згідно з планом, на території Садівничого товариства «Сфера» Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:014:0417, цільове призначення - для колективного садівництва; визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 ; припинити її (позивача) право власності на 1/2 частину земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,0600 га в межах згідно з планом, на території Садівничого товариства «Сфера-2» Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:014:0408, цільове призначення - для колективного садівництва; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки № НОМЕР_2 , яка належить їй (позивачу) з подальшою виплатою нею ОСОБА_2 різниці ринкової вартості земельних ділянок.

2. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року позов залишено без задоволення.

3. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Андрієнко І. С., задоволено частково. Доповнено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі - ТУ ДСА в Дніпропетровській області) повернути ОСОБА_1 з депозитного рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 7 500,00 грн, внесені ОСОБА_1 через Андрієнко І. С. , за квитанцією № 190 Територіального відокремленого безбалансового відділення філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 09 вересня 2020 року у вигляді застави (частки майна). Зобов`язано ТУ ДСА України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 з депозитного рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 70 000,00 грн, внесені ОСОБА_1 через Андрієнко І. С. , за квитанцією № 80 Територіального відокремленого безбалансового відділення філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 16 листопада 2022 року у вигляді застави (частки майна). В іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

4. У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана засобами поштового зв`язку 02 листопада 2023 року її представником - адвокатом Андрієнко І. С., на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

5. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, ухвалені в малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

6. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

7. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

10. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

11. Позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються визнання/припинення права власності на земельні ділянки: № НОМЕР_1 площею 0,0715 га, кадастровий номер :01:014:0417; НОМЕР_2 площею 0,0600 га, кадастровий номер :01:014:0408.

12. ОСОБА_1 вказала, що згідно з висновком експерта за результатами судової оціночно-земельної експертизи (призначеної ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2022 року) № 1261/1262/1263-22 ринкова вартість земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0715 га, кадастровий номер :01:014:0417, становить 93 799,00 грн, а земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,0600 га, кадастровий номер :01:014:0408, - 87 546,00 грн.

13. Оскільки ціна позову в цій справі становить 181 345,00 грн (93 799,00 + 87 546,00), яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн), зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

14. Крім цього, касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

15. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

16. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

17. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

18. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

19. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

20. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

21. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

22. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

23. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

24. Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

25. Помилкове зазначення в постанові Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

26. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

27. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Андрієнко Іриною Сергіївною, на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров