Справа № 694/188/23 Провадження №2-з/694/8/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22.08.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Звенигородського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: Звенигородська міська рада, ОСОБА_3 , про скасування права виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, усунення перешкод та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 треті особи, Звенигородська міська рада, ОСОБА_3 про скасування права виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, усунення перешкод та зобов`язання вчинити дії.

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив суд заборонити, до ухвалення судом рішення по суті спору, ОСОБА_2 , як власнику земельної ділянки, та будь-яким іншим особам, проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0279, власником якої є ОСОБА_2 та на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:1078, орендарями якої є гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Звенигородського районного суду Черкаської області знаходиться на розгляді справа №694/188/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ЗВЕНИГОРОДСЬКА МІСЬКА РАДА, ОСОБА_4 про скасування права виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, усунення перешкод та зобов`язання вчинити дії. Позивач користуючись своїм правом звертався до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, однак 07.02.2023 ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. З моменту винесення вищевказаної ухвали минуло більше аніж пів року, і за весь цей час проведення будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0279 ( АДРЕСА_1 ), що належить ОСОБА_2 , не припинялося, і на даний час поряд з гаражом літ. «Б», що належить позивачу, який розташований на сусідній орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:1078, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , збудовано вже два поверхи будівлі, хоча будь-яких належних дозвільних документів відповідач так і не отримав, і останнім зухвально продовжується самочинне будівництво. З самого початку будівництва ОСОБА_1 завдано значної шкоди, а саме руйнування капітальної стіни гаража літ. «Б», який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:1078 та знаходиться на межі з земельною ділянкою ОСОБА_2 20.12.2022 встановлено, що: має місце порушення меж земельної ділянки кадастровий номер :01:004:1078 по АДРЕСА_2 відповідно до правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. При виконанні котловану для фундаменту будинку на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:0279 по АДРЕСА_1 виконане самозахоплення частини земельної ділянки кадастровий номер :01:004:1078 по АДРЕСА_2 площею 0,0010 га. На час огляду котлован впритул примикав до фундаменту будівлі гаражу літ. «Б» на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:1078 по АДРЕСА_2 . Будинок, під фундамент якого виритий котлован, може бути прибудований до будівлі гаража літ. «Б», але на це відсутня згода власника гаража та будівництво можливе тільки на захопленій земельній ділянці. Фундамент будинку будується на відстані 0,70 м від фундаменту будівлі гаража літ. «Б», але при цьому будуть порушені вимоги ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», а саме п. 6.1.41 «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стін будинку слід приймати не менш ніж 1,0 м». Мінімальна відстань від фундамента будівлі гаража літ. «Б» у відповідності п. 15.2.2 ДБН «Протипожежні відстані від житлових, громадських, адміністративно-побутових будинків промислових підприємств, гаражів до виробничих, складських, сільськогосподарських будинків і споруд слід приймати за таблицею 15.2 (знаменник)» повинна бути не менше 7,2 м. Вказані обставини унеможливлюють належним чином користуватися позивачем своєю власністю, а саме здійснити для прикладу утеплення стіни гаража літ. «Б», оскільки відстань між об`єктами занадто мала, крім того, проведення будівельних робіт наражають позивача на небезпеку, оскільки останній знаходячись біля свого гаражу, здійснюючи певні роботи, може отримати травму в результаті падіння з висоти будівельних матеріалів тощо. Враховуючи те, що на момент подачі позовної заяви був лише виритий котлован під фундамент, тому позовні вимоги зводилися в тому числі до зобов`язання власника земельної ділянки кадастровий номер :01:004:0279 та будь-яких інших осіб припинити нове будівництво магазину змішаної торгівлі з офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 та повернути земельні ділянки кадастровий номер :01:004:0279 та :01:004:1078 до попереднього стану. На даний час вже збудовано два поверхи будівлі, та в матеріалах справи міститься клопотання про призначення експертизи.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

Надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що предметом позову є:

- скасування права ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 11.11.2022;

- зобов`язання власника земельної ділянки ( ОСОБА_2 ) усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою;

- зобов`язання власника земельної ділянки ( ОСОБА_2 ) та будь-яких інших осіб припинити нове будівництво та повернути землі до попереднього стану.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема заборона вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не допустити утруднення чи неможливість виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також перешкодити спричиненню завданню шкоди заявнику.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20)).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з цим заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди її правам та інтересам, які б унеможливили захист її прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

При цьому, суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, які викладено у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що сам по собі факт здійснення відповідачем будівництва, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке будівництво є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

У даному випадку заборона будівництва на земельній ділянці особі, яка є її власником, є непропорційним обмеженням її прав доки не встановлено, що таке здійснюється з порушеннями.

Крім того суд звертає увагу, що вид забезпечення позову, який просить суд вжити позивач є аналогічним позовній вимозі.

Як вже вказувалося судом види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частини третя, десята статті 150 ЦПК України).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 727/5718/21 (провадження № 61-3100св22).

Також суд звертає увагу, що вимога про заборону будь-яким іншим особам, проведення будівельних робіт не може бути задоволена і з огляду на те, що не можливо визначити конкретно кому саме з учасників даної цивільної справи заборонено проводити будівельні роботи.

Також слід вказати, що при встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. А як вбачається з наданих матеріалів об`єктом будівництва можливо є господарська будівля нежитлового призначення.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням вимог частини десятої статті 150 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Звенигородська міська рада, ОСОБА_3 про скасування права виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт, усунення перешкод та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І.Сакун