СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1603/22
Провадження № 2-др/306/2/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2023 року м. Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Жиганської Н.М.
за участю секретаря судового засідання Хараїн Е.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешк. АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 )про ухвалення додаткового рішення у справі №306/1603/22.
У провадженні Свалявського районного суду Закарпатської області перебувала справа (№306/1603/22, провадження №2/306/570/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Міжгірської селищної ради Хустського району про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Відповідно до рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2022 року - позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб, укладений 14.06.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, запис № 8 розірвано. Визначено місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за місцем проживання (перебування) батька. Вирішено питання по сплаті судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
13.02.2023 року до Свалявського районного суду Закарпатської області від позивача надійшла заява (вх.№ 1167) про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить винести додаткове рішення у справі №306/1603/22 посилаючись на те, що суд не вирішив питання стосовно всіх вимог, заявлених позивачем. Зокрема, позивач просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 з відібранням дитини у матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).
Дослідивши заяви про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.
Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Суд встановив, що стосовно позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, судом не ухвалено рішення щодо відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу. У цьому разі дитина передається другому з батьків. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом, однак оцінивши надані суду докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло, що згідно наданих до суду матеріалів дитина проживає з батьком ОСОБА_1 - такий спосіб захисту прав дитини як відібрання дитини у матері, у цій конкретній ситуації найбільше відповідає інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку суд залишив проживати з батьком ОСОБА_1 .
Також суд роз`яснює, що за правилами ч.3 ст. 170 СК України - якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою матері може постановити рішення про повернення їй дитини.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 за місцем проживання (перебування) батька з відібранням від ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3 без позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).
У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Керуючись ст.270, 258, 259, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання (перебування) батька. Відібрати від ОСОБА_2 дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини.
Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційній інстанції.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст додаткового рішення ск.адено16.02.2023 року в день розгляду справи і, починаючи з наступного за цим дня, набирає законної сили після спливу тридцяти днів.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ: Н. М. Жиганська