Справа № 950/823/23
Номер провадження 2/950/275/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Стеценка В. А.,

за участю секретаря Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовом адвоката Мачули Антоніни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання недійсним пунктів договору;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуваючи в скрутному матеріальному становищі 09.09.2021 року з застосуванням веб-сайту уклав з ТОВ «Мілоан» Договір про споживчий кредит № 5155662 (далі Договір).

При цьому, ознайомившись зі змістом договору та його додатками - розділом 3 паспорту споживчого кредиту, графіком платежів за договором, позивач, враховуючи, що в останньому рядку графіку платежів «УСЬОГО» у всіх колонках суми нарахувань вказані у гривнях, то, відповідно, і суму зазначену у колонці «Реальна річна процентна ставка» розцінив як виражену у гривнях і був упевнений, що йому пропонується за надання кредитних коштів у розмірі 8 000,00 грн. сплатити:

- 10 672,00 грн., з яких 2 112,00 грн. процентів та 560,00 грн. комісії за користування кредитом;

- у випадку прострочення платежу 3 232,00 три тисячі двісті тридцять дві гривні, а не 3 232 відсотків річних.

Звичайно, якби у відповідній графі зазначалась цифра у перерахунку із розміру 3м 232,0 відсотків річних у гривнях, тобто 258 560 грн. (8 000,00 х 3232 % = 258 560) позивач ні в якому разі не уклав би даний договір на запропонованих умовах.

При цьому вказаний договір зокрема передбачає:

п. 1.5 Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2 672.00 грн. в грошовому виразі та 3,232,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 10 672,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору.

п. 1.5.1 Комісія за надання кредиту: 560.00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

п. 1.5.2 Проценти за користування кредитом: 2 112.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

п. 1.6 Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

п. 2.2.1 Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

п. 2.2.2 Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

п. 2.2.3 Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації") на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом, припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.

п. 2.3.1.2 Пролонгація на стандартних (базових) умовах:

Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користуванню кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом період) на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

п. 2.4.1 Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

п. 2.4.2 У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору.

п. 2.2.3 З метою забезпечення належного та своєчасного виконання зобов`язань Позичальника по погашенню кредиту, комісії, процентів та пені Позичальник відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає Товариству здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-яких рахунків Позичальника, відкритих ним у банках, у розмірі, що становить суму кредиту, комісії за надання кредиту, процентів, штрафних санкцій та інших грошових зобов`язань Позичальника перед Кредитодавцем, за умови настання строків виконання Позичальником будь-яких грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, а також ініціювати переказ та здійснювати договірне списання коштів за правилами відповідної платіжної системи, якщо списання здійснюється у платіжній системі.

п. 3.2 Кредитодавець має право:

п.3.2.2 Отримувати від позичальника та з інших джерел дані про кредитоспроможність позичальника, у тому числі доні про належність йому на праві власності майна, про розмір доходів та іншу інформацію, з метою аналізу спроможності позичальника своєчасно повернути кредит та сплатити проценти з користування кредитом.

п.3.2.4 Стягувати з Позичальника пеню та/або проценти за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору, відповідно до розділу 4.

п. 3.2.5 У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності.

П. 3.2.6 Відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим Договором Кредитодавець отримає від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим Договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч.2 ст. 516 Цивільного кодексу України Позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.

п. 3.2.7. Кредитодавець, новий кредитор (у випадку відступлення права вимоги Кредитодавцем за цим договором) мають право залучати колекторську(і) компанію(ї) до врегулювання простроченої заборгованості Позичальника за цим договором.

п. 3.2.8. Незважаючи на інші положення цього договору, мають право в односторонньому порядку вносити будь-які зміни до умов кредитного договору та змінювати розмір заборгованості Позичальника, в тому числі у зв`язку з реструктуризацією його зобов`язань за договором, за умови, що ці зміни не погіршують становище Позичальника як боржника за Кредитним договором у порівняні з тим, що існувало до моменту застосування змін.

п. 3.2.10. Договору визначено, що Кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія для донесення до Позичальника інформації про необхідність виконання зобов`язань за цим договором при врегулюванні простроченої заборгованості мають право звертатись та взаємодіяти з третіми особами, персональні дані яких передані Кредитодавцю, новому кредитору, колекторській компанії Позичальником у процесі укладення, виконання та припинення цього договору, у т.ч. повідомляти їм інформацію про укладення Позичальником цього договору, його умови, стан виконання, наявність простроченої заборгованості та її розмір.

п. 4.1. У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору, Позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги Кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань Позичальником не може перевищувати 50 відсотків від загальної суми кредиту одержаного Позичальником за цим Договором, а у випадку, якщо загальний розмір кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, сукупна сума неустойки не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної Позичальником за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Вказана пеня розраховується по дату повного погашення простроченої заборгованості, включаючи день такого погашення або до досягнення максимально можливого розміру визначеного цим пунктом

п. 4.2. У разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Представник позивача вважає, що вимога про стягнення з позичальника суми, розмір якої в рази перевищує розмір наданого кредиту, є результатом умисного заплутування відповідачем позичальників та застосування несправедливих умов договору; що кредитодавець виклав вищенаведені пункти договору діючи виключно у власних інтересах, нехтуючи нормами чинного законодавства України, які регламентують рівноправність кожної із сторін будь якого договору, виходячи з упевненості в юридичній необізнаності осіб, які звертаються для отримання кредитних коштів, та нерозуміння ними наслідків прийняття таких умов та з привласненням функцій судів та інших державних органів.

Тому представник позивача звернулася до суду з даним позовом до відповідача, та просила визнати недійсними п. 1.5, п. 1.5.1, п. 1.5.2, п. 1.6, п. 2.2.1, п. 2.2.2, п. 2.2.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2, п. 2.4.1, п. 2.4.2, п. 2.4.3, п. 3.2.2, п.п. 3.2.4-3.2.8, п. 3.2.10, п. 4.1, п. 4.2 договору про споживчий кредит № 5155662 від 09.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», з покладенням на відповідача судових витрат.

В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив, у якому проти задоволення позову заперечив, мотивуючи це необгрунтованістю позовних вимог і просив розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи - ТОВ «Дебт Форс» у письмовому поясненні тав судовому засіданні проти задоволення позовних вимог теж заперечила, мотивуючи це тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, був наданий для ознайомлення позивачу, який добровільно отримав грошові кошти, проте відмовляється виконувати свої зобов`язання за цим договором.

Представники третіх осіб - ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Коллект центр», ТОВ «Кампсіс Фінанс»»в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про час, дату і місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

З паспорта, довідки (а.с. 10-11), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 .

З договору, паспорта споживчого кредиту, графіку, платіжного доручення (а.с. 12-18, 74-80), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 09.09.2021 рокуміж ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 5155662, згідно якого йому було надано кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. строком до 09.10.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом.

З свідоцтва, ліцензії (а.с. 56-57), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ТОВ «Мілоан» є юридичною особою та має право надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів.

Зі згод, підтвердження, правил, хронології, анкети-заяви, роздруківки, інформації (а.с. 58-73), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 09.09.2021 року ОСОБА_1 оформив заявку на отримання у ТОВ «Мілоан» кредиту в сумі 8 000 грн. та згодився на умови, запропоновані відповідачем.

З відомості, графіків (а.с. 81-82, 86-115), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що станом на 08.12.2021 року нарахована ТОВ «Мілоан» заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № 5155662 склала 19 632 грн. 00 коп.

З договору, акту, виписки (а.с. 83-85), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26-12/2021-72, відповідно до якого право грошової вимоги в розмірі 19 632 грн. 00 коп. за кредитним договором № 5155662 від 09.09.2021 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

З повідомлень (а.с. 145-149), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 23.03.2023 року ОСОБА_1 від ТОВ «Вердикт Капітал» було направлено повідомлення від 10.03.2023 року про відступлення права вимоги за кредитним договором № 5155662 від 09.09.2021 ТОВ «Коллект центр». В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс».

Вислухавши представників позивача та третьої особи та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги витікають з цивільних правовідносин, пов`язаних з спорами, що виникають із договорів кредитування і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що позивач ознайомившись зі змістом договору та його додатками - розділом 3 паспорту споживчого кредиту, графіком платежів за договором та враховуючи, що в останньому рядку графіку платежів «УСЬОГО» у всіх колонках суми нарахувань вказані у гривнях, суму зазначену у колонці «Реальна річна процентна ставка» розцінив як виражену у гривнях і був упевнений, що йому пропонується за надання кредитних коштів у розмірі 8 000,00 грн. сплатити 10 672,00 грн., з яких 2 112,00 грн. процентів та 560,00 грн. комісії за користування кредитом, а у випадку прострочення платежу ще й 3 232,00 грн. уклав 09.09.2021 року з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 5155662 .

Якби у відповідній графі зазначалась цифра платежу була відображені у перерахунку із розміру 3232,0 відсотків у гривнях, тобто 258 560 грн. (8000,00 х 3232 % = 258560) позивач ні в якому разі не уклав би даний договір на запропонованих умовах.

Вказані обставини встановлені з пояснень представників позивача та третьої особи і матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно вимог ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а в іншому випадку правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ст.ст.229-233 ЦК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися в усно, або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути судом визнаний недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно вимог ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Фінансова установа під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ч.ч. 1, 2, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Згідно вимог п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача було доведено, що умови договору № 5155662 від 09.09.2021 року в частині нарахування розміру відсотків та пені у визначеному в ньому розмірі, в частині порядку розрахунків та погашення заборгованості є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності, породжують істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків споживача, внаслідок чого на позивача буде фактично автоматично покладено обов`язок сплати пені (яка за умовами п. 4.1. Договору може сягнути за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення), штрафу та процентів в розмірі, який призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами, та є прямим порушенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, а умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

При цьому суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача щодо необгрунтованості позовних вимог з тих підстав, що оспорювані умови договору позики є несправедливими в розумінні законодавства про захист прав споживачів, оскільки всупереч принципу добросовісності створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача, як споживача, що проявляється у визначенні значного розміру цивільно-правової відповідальності, яка може стягуватись за прострочення зобов`язання боржником за умови, що договором позики взагалі не встановлена жодна відповідальність кредитодавця, що теж свідчить про порушення позикодавцем вимог, передбачених п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, суд не може взяти до уваги доводи представника третьої особи і вважає, що в судовому засіданні було підтверджено, що при укладенні договору не зважаючи на те, що його текст був наданий для ознайомлення позивачу і останній добровільно отримав грошові кошти, відповідач не був обмежений від застосування пені у максимальному розмірі від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення за неправомірне користування позикою та відсотків за кожен день користування кредитом до дня повного повернення кредиту, що в сукупності перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання і також не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та засадам справедливості, добросовісності, розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором.

Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 203, 205, 215, 229, 509, 627 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву адвоката Мачули Антоніни Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання недійсним пунктів договорузадовільнити.

Визнати недійсними п. 1.5, п. 1.5.1, п. 1.5.2, п. 1.6, п. 2.2.1, п. 2.2.2, п. 2.2.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2, п. 2.4.1, п. 2.4.2, п. 2.4.3, п. 3.2.2, п.п. 3.2.4-3.2.8, п. 3.2.10, п. 4.1, п. 4.2 договору про споживчий кредит № 5155662 від 09.09.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Володимир СТЕЦЕНКО