Справа № 946/5688/23
Провадження № 2/946/2879/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В позовній заяві позивач виклав клопотання у порядку забезпечення позову та просив суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 на праві власності.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про забезпечення позову, суд вважає, що подане клопотання позивача про забезпечення позову необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Разом з тим, у клопотанні про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Єдиною підставою для забезпечення позову за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви.

Проте, прохання про забезпечення позову викладено в позовній заяві та не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Крім того, позивачем в порушення п.7 ст.151 ЦПК України не зазначено на яке саме рухоме та нерухоме майно необхідно накласти арешт та не надано докази належності такого майна саме ОСОБА_2 на даний час, у зв`язку з чим є підстави вважати, що забезпеченням позову накладенням арешту на майно та грошові кошти за відсутності даних доказів можуть бути порушені права інших осіб, які не є стороною по справі.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходу забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В розумінні вимог п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України щодо того, що відповідна заява повинна містити і інші відомості, потрібні для забезпечення позову, та з врахуванням приписів п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зокрема, щодо пересвідчення судом відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, вважаю, що заявник, зазначаючи про необхідність накладення арешту на майно, що належить відповідачу, не зазначає ціну майна, на яке просить накласти арешт, зокрема ринкову, що унеможливлює встановити відповідність та співмірність можливих застосованих обмежень відповідних прав відповідача на вказане майно.

Також, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи невідповідність клопотання вимогам, встановленим ст.151 ЦПК України, суд вважає за необхідне, клопотання позивача про забезпечення позову у справі - повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,153,260,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.П.Пащенко