Справа № 573/1167/23
Номер провадження 2/573/250/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

18 серпня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря - Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

05.07.2023 Орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради звернувся до ОСОБА_1 з позовом, в якому вказує, що останній є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23.10.2021 дитину відібрано в батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина. З 22.09.2021 малолітній ОСОБА_3 перебував у КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок інтернат», а з 08.12.2022 - влаштований в прийомну сім`ю, де знаходиться і на даний час. 30.03.2023 до Служби у справах дітей звернувся ОСОБА_1 із заявою про надання висновку щодо доцільності повернення в його родину малолітнього сина. Але на той час відповідач не створив належних умов для повернення дитини, тому рішенням комісії з питань захисту прав дитини Миколаївської селищної ради від 18.04.2023 було перенесено розгляд зазначеного питання. Здійснюючи заходи щодо можливого повернення малолітнього ОСОБА_2 в сім`ю батька селищна рада сприяла працевлаштуванню відповідача, але останній пропрацював лише місяць, вживав алкоголь у робочий час, залишав без попередження роботу. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина становить 59266 грн. 87 коп. Необхідні рекомендовані заходи щодо повернення сина ОСОБА_2 не здійснив. Останній перебуває на обліку як такий, що потрапив у складні життєві обставини, бо схильний до вживання алкогольних напоїв.

Посилаючись на викладене, а також на те, що ОСОБА_1 своєю поведінкою та способом життя вже допустив відібрання в нього дитини, з того часу свого ставлення не змінив та продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків щодо належного догляду та виховання своєї дитини, позивач просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2 .

У судове засідання представник Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 41).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 40). Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , у свідоцтві про народження якого батьками записані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а. с. 11).

08.09.2021 Виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Сумського району прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_2 від батьків та тимчасове поміщення до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а. с. 12).

22.09.2021 малолітнього ОСОБА_2 зараховано на цілодобове перебування до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а. с. 14).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 23.10.2021 малолітнього ОСОБА_2 відібрано від батьків ОСОБА_1 , ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав, а також стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина на користь закладу чи особи, в якої буде перебувати дитина на вихованні (а. с. 23-25).

Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Сумського району від 08.12.2021 малолітньому ОСОБА_2 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а. с. 13).

З 08.12.2022 ОСОБА_2 влаштований на виховання та спільне проживання до прийомної сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а. с. 15).

Як вбачається з інформації Служби у справах дітей, КУ «Центр з надання соціальних послуг» Миколаївської селищної ради та характеристики ОСОБА_1 від 13.06.2023 раніше відповідач проживав разом зі співмешканкою ОСОБА_4 і дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 і ОСОБА_4 зловживали алкогольними напоями, не виконували батьківські обов`язки, ніде офіційно не працювали, жили за рахунок пенсії матері-інваліда і державної соціальної допомоги на дітей. У сім`ї постійно відбувалося вчинення домашнього насильства в присутності дітей. Внаслідок цих обставин було здійснене негайне вилучення дітей без позбавлення батьків батьківських прав. На даний час ОСОБА_7 проживає окремо. Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку КУ «Центр з надання соціальних послуг» як така, що потрапила в складні життєві обставини. Відповідачу впродовж всього часу після відібрання дитини наголошувалося на необхідності здійснення ним заходів для повернення дитини: створення належних санітарних умов за місцем проживання, працевлаштування, лікування від алкогольної залежності. У березні 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про намір Служби у справах дітей ініціювати питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно сина, у зв`язку з чим він звернувся до служби з письмовою заявою щодо повернення сина в його родину. Вказане питання було предметом розгляду комісії з питань захисну прав дитини Миколаївської селищної ради, але рішення прийняте не було через відсутність підстав для повернення дитини, розгляд питання відкладено. ОСОБА_1 надана допомога в працевлаштуванні та наголошено на тому, що він повинен мінімізувати порушення, які перешкоджають поверненню сина. Але останній наданою можливістю не скористався, продовжив вживати спиртні напої, належні умови в будинку не створив, порушував трудовий розпорядок, покинув роботу (а. с. 16-18).

Згідно з розрахунком по виконавчому провадженню НОМЕР_2 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_2 за період з 14.09.2021 по 31.03.2023 становить 59266 грн. 87 коп. За цей час відповідач сплатив аліментів у 2022 - 643 грн. 13 коп., у 2023 - 8218 грн. 50 коп. (а. с. 20).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 17.05.2023 умови проживання в будинку відповідача незадовільні, не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. На час обстеження останній мав ознаки алкогольного сп`яніння (а. с. 22).

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради ОСОБА_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 (а. с. 7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).

Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996, ратифікованої Законом України від 03.08.2006 №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», №10383/09, §100, від 16.07.2015).

Європейський суд з прав людини в справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст. 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не проявляє до нього інтересу, позов слід задовольнити.

Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 2684 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області (41854, Сумська область, Сумський район, смт. Миколаївка, б-р Свободи, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про позбавлення батьківських прав задовольнити.

ОСОБА_1 позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Суми, Сумської області, про що 20 травня 2021 року складено відповідний актовий запис №803.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2684 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідач має право подати протягом 30 днів з дня проголошення заочного рішення заяву про його перегляд до Білопільського районного суду Сумської області.

Суддя -