Справа № 466/4363/22 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/811/1439/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Псярук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Львів» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Львів» про захист прав споживача, зобов?язання відповідача виконати умови договору №16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Омега-Львів», в якому просили:

-зобов`язати ТОВ «Омега-Львів» виконати умови договору № 16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру та Додатку до договору №16/16 від 18.10.2016 та передати двох кімнатну квартиру у будинку АДРЕСА_1 на другому поверсі загальною площею 77,9 м2, житловою - 46,2 м2;

-стягнути з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 18.10.2016 між ТОВ «Омега-Львів» як Продавцем та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як Покупцями було укладено Договір № 16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець набуває Майнові права на двокімнатну квартиру на другому поверсі блок- АДРЕСА_2 , на умовах та в порядку, що визначені в цьому договорі.

Відповідно до пункту 1.1. Договору предметом договору є майнові права на квартиру на 2-му поверсі блок- АДРЕСА_2 , загальною площею 77,9 м2. Відповідно до пункту 3.1. на дату підписання договору вартість продажу майнових прав складає 506 350,00 грн.

Покупець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, зокрема, сплатив у повному розмірі загальну вартість майнових прав на квартиру, що підтверджується Довідкою № 1 про повну оплату вартості майнових прав на квартиру від 18.10.2016. Однак, ТОВ «Омега-Львів» неналежно виконав свої зобов`язання, які були встановлені договором № 16/16, оскільки квартира, яку передає Продавець, не відповідає параметрам та характеристикам, що визначені в пункті 1.3. договору №16/16 від 18.10.2016, а також Додатку до договору № 16/16 від 18.10.2021, де відображено план типового поверху з точним вибором квартири.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору, просили задовольнити їхній позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.04.2023 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ТзОВ «Омега-Львів» виконати умови договору № 16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру та Додатку до договору №16/16 від 18.10.2016 та передати двох кімнатну квартиру у будинку АДРЕСА_1 на другому поверсі загальною площею 77,9 м2, житловою - 46,2 м2.

Стягнуто з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_2 2 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.

Стягнуто з ТОВ «Омега-Львів» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.

Рішення суду оскаржило ТОВ «Омега-Львів».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що умовами Договору №16/16 від 18.10.2016 не передбачено обов`язку відповідача передати позивачам квартиру. Згідно п. 1.4 Договору закріплено обов`язок відповідача передати позивачам майнові права на квартиру. Оскільки, предметом договору є купівля-продаж майнових прав на квартиру, то виконання обов`язку в натурі відповідачем полягає в передачі покупцям саме майнових прав на квартиру, а не квартири в цілому. Судом не враховано, що передача майнових прав на квартиру обумовлена і такими обставинами як завершення будівництва об`єкту, здача будинку в експлуатацію, які на даний час не настали і настання яких не залежить від волі відповідача. Тобто виконати у відповідній частині рішення суду відповідач на даний час не в змозі, в силу наведених обставин. Вказує, що суд безпідставно, без будь-яких належних доказів, дійшов висновку про те, що квартира, з приводу якої заявлено позов, не відповідає параметрам і характеристикам, що визначені в п. 1.3 Договору. Також відповідач заперечує твердження позивачів про заподіяння моральної шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази заподіяння відповідачем позивачам моральної шкоди.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18.10.2016 між ТОВ «Омега-Львів» (Продавець) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (Покупець) було укладено Договір № 16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець набуває майнові права на двокімнатну квартиру на другому поверсі блок- АДРЕСА_2 , на умовах та в порядку, що визначені в договорі.

Згідно пункту 1.4 Продавець зобов`язаний передати Покупцю майнові права на квартиру, а покупець прийняти їх. Покупець набуває право власності на майнові права з моменту укладення цього Договору. Після отримання Декларації (акту, сертифікату), що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його введення в експлуатацію, а також проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорту, виготовлено бюро технічної інвентаризації, Сторони укладають Акт приймання-передачі майнових прав на квартиру (квартири під заселення та для оформлення права власності на Покупця).

Відповідно до пункта 3.1. на дату підписання договору вартість продажу майнових прав складає 506 350,00 грн, які Покупець сплатив у повному розмірі, що підтверджується Довідкою № 1 про повну оплату вартості майнових прав на квартиру від 18.10.2016.

В матеріалах справи відсутні докази, а сторони не заперечують, що житловий будинок по АДРЕСА_3 у встановленому законом порядку не введений в експлуатацію.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі покликалися на неналежне виконання ТОВ «Омега-Львів» своїх зобов`язань за Договором № 16/16 від 18.10.2016 купівлі-продажу майнових прав на квартиру.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

У ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Правовідносини між сторонами, які стали підставою пред`явлення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виникли з приводу майнових прав на квартиру в новоствореному нерухомому майні згідно Договору № 16/16 від 18.10.2016 купівлі-продажу майнових прав на квартиру, проте ні чинним законодавством, ні укладеним між сторонами договором, не передбачено такого способу захисту прав як зобов`язати виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав шляхом передачі квартири у будинку, який у встановленому законом порядку не введений в експлуатацію.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову щодо зобов`язання ТОВ «Омега-Львів» виконати умови договору № 16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру та Додатку до договору №16/16 від 18.10.2016 та передати двокімнатну квартиру і, як наслідок, не підлягає задоволенню похідна вимога про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду слід скасувати та постановити нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Львів» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2023 року скасувати та постановити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега-Львів» про захист прав споживача, зобов?язання відповідача виконати умови договору №16/16 купівлі-продажу майнових прав на квартиру та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 16.11.2023

Головуючий

Судді