Справа №751/4874/22
Провадження №2/751/281/23
08 червня 2023 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В.
секретаря Шевченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Чернігівська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , та просить стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 132238,90 грн та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду надали заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримують, просять його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Ухвалою суду від 08.06.2023, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Нормативна грошова оцінка Земельної ділянки становить 571579 грн 59 коп. (а.с. 39).
31.05.2007 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 3114 загальною площею 0,0613 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії договору п`ять років, зі сплатою орендної плати в розмірі 2 % нормативної грошової оцінки землі, що становить 3264,23 грн (5,325 грн за 1 кв.м.) на рік (а.с. 24,25).
Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду від 31.05.2007 Чернігівською міською радою було передано, а ОСОБА_1 було прийнято в короткострокову оренду, строком на 5 років земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0613 га, для експлуатації нежитлової будівлі ангару-складу (а.с.27).
Відповідно до листа ГУ ДФС у Чернігівській області від 07.11.2018 податкові декларації з орендної плати за землю протягом 2013-2018 років, громадянкою ОСОБА_1 не подавались (а.с.40).
09.06.2017 ОСОБА_1 на ім`я міського голови ОСОБА_2 направлено заява з додатками щодо надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (а.с.28).
Пунктом 2.2 рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 №22/VII-27 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам», ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку (а.с.32).
02.10.2018 на ім`я міського голови ОСОБА_2 від громадянки ОСОБА_1 направлена заява про внесення змін до рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 №22/VII-27 «Про надання дозволу розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок технічних документацій із землеустрою юридичними та фізичними особами щодо земельної ділянки площею 0,0613 га в АДРЕСА_1 , а саме замість «для розміщення та експлуатації основних, підсобних допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості» на «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» (а.с. 33).
29.11.2018 рішенням Чернігівської міської ради №36/VII-36 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичними та фізичними особами» внесено зміни до рішення Чернігівської міської ради від 17.08.2017 №22/VII-27 «Про надання дозволів розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичними та фізичним особам» у п.2.2 щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.34).
27.05.2019 на ім`я міського голови Атрошенка В.А. направлено клопотання від ОСОБА_1 про передачу їй в оренду земельної ділянки площею 0,0613 га в АДРЕСА_1 (а.с.35).
Відповідно до ч.1, ч.3, ч.4, ч.9, ч.10 ст. 791 Земельногокодексу України формування земельної ділянки полягаєу визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Аналіз наведених положень Кодексу дає підстави для висновку, що земельна ділянка стає об`єктом цивільних прав з моменту її формування; процес формування земельної ділянки складається з декілької етапів: визначення площі та меж земельної ділянки ; внесення відповідної інформації до державного земельного кадастру. Підтвердженням факту формування є присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру.
У разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Зазначений правовий висновок викладений у пункті 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19 і пункті 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.
Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Правова природа безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомості права оренди земельної ділянки на якій розташований цей об`єкт відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недотримання її власником доходів у вигляді орендної плати за своїм змістом є кондиційними.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною 1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договорами оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру; індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати Відповідачем за рахунок позивача.
Згідно з ч.2 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.
Тобто, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Відповідно до ст.206 ЗК використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Місцеві ради, відповідно до закону, від імені та в інтересах територіальної громади міста повинні здійснювати контроль за надходженням коштів від використання землі у межах міста та не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування.
Користування земельною ділянкою підлягає оформленню у відповідних органах виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, при цьому використання земельних ділянок без оформлення відповідного права є порушенням земельного законодавства.
ст.764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови: по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.
Виходячи з положень ст.ст.319,626 ЦК України суд доходить висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яке передбачена положеннями ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.
Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди /див. висновки постанов Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18)/.
Судом встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі, перебуває в комунальній власності Чернігівської міської ради. В розділі «Строк дії договору» договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.
Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Враховуючи фактичні обставини справи, суд погоджується з доводами представника позивача про фактичне користування відповідачем без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, та регулювання відповідних правовідносин саме приписами ст.1212 ЦК України
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч.1 ст.77 ЦПК України/. Згідно із положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 цього Кодексу).
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що діє з 02.04.2020, встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, що діє з 17.03.2022, встановлено, що на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362, 559,681, 728, 786, 1293 Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Оскільки карантин, встановлений для запобігання поширенню в України короновірусної хвороби (COVID-19), а також воєнний стан продовжують діяти в Україні до цього часу, починаючи з 02.04.2020 відбувається продовження перебігу загального трирічного строку позовної давності.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку розміру орендної плати за землю при використанні ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0613 га за період з 01.01.2013 року по 09.07.2019 року /включно/ становить 132238 грн 90 коп (а.с.97-99).
Відповідач, всупереч процесуального обов`язку, не надала в судове засідання доказів, які б вказували на сплату нею орендної плати або ж спростовували суму заборгованості перед позивачем взагалі.
Позивачем при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 481,00 грн, який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.81,141,247,265,268,273,280,ЦПК України, суд
Позов Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст судового рішення виготовлено 08.06.2023.
Головуючий - суддя І. В. Яременко