Справа № 562/2687/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2023 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Щербак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовною заявою в якій просить визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) в поряду спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0396 площею 0,9964 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:1060 площею 0,0289 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:1449 площею 0,0317 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0603 площею 0,056 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0497 площею 0,2429 га для ведення особистого селянського господарства.

Позивачем подано до суду заяву, в якій позовну вимогу позову підтримано в повному обсязі, просила суд провести розгляд справи без участі позивача.

Відповідачем подано до суду заяву, в якій проти позову не заперечував, просив прийняти рішення згідно закону та провести розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. 2 ст. 1220 ЦК України вказано, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ).

У ч.1 ст. 1221 ЦК України, зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.05.2022 року. Обставини наявності родинних зв`язків встановлені свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 23.04.1983 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 , заповіла належні свої земельні ділянки ОСОБА_1 згідно заповіту від 04.11.2020 року посвідченого секретарем Будеразької сільської ради за №67.

Після смерті ОСОБА_2 . залишилося спадкове майно на території колишньої Будеразької сільської ради, а саме:

земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0396 площею 0,9964 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:1060 площею 0,0289 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:1449 площею 0,0317 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0603 площею 0,056 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0497 площею 0,2429 га для ведення особистого селянського господарства.

Позивачем вказується, що наявність у власності ОСОБА_2 земельних ділянок засвідчувалося державними актами серії ЯЛ №757489, 757490, 757491, 757492,757493 від 13.04.2011 року та відповідає даних державного реєстру речових прав, відомостям з державного земельного кадастру.

Відповідно до п.5. ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Так, судом встановлено, що право власності спадкодавця ОСОБА_2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1449 площею 0,0317 га для ведення особистого селянського господарства зареєстровано в ДРПП за №34651749 від 10.12.2019 року, земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0603 площею 0,056 га для ведення особистого селянського господарства зареєстровано в ДРПП за №33746520 від 17.10.2019 року, земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0497 площею 0,2429 га для ведення особистого селянського господарства зареєстровано в ДРПП за №1765158 від 23.11.2016 року, земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0396 площею 0,9964 га для ведення особистого селянського господарства зареєстрована в ДРПП за №768354 від 04.04.2013 року та відповідає відомостям з державного земельного кадастру.

Поняття формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено ст. 791 Земельного кодексу України.

Зокрема, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Однак, як зазначає позивач, він не має можливості оформити спадкові права в силу відсутності оригіналів державного акту на право власності на земельну ділянку серії №ЯЛ №757489, 757490, 757491, 757492,757493 від 13.04.2011 року

Проте дані обставини не можуть бути перешкодою в оформленні спадкових прав за позивачем і відтак право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення позову.

На думку суду, визнання права власності за позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі, ст.ст.15,16, 321, 328, 392, 1216, 1217, ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 , (рнокпп НОМЕР_1 ) в поряду спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0396 площею 0,9964 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:1060 площею 0,0289 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:1449 площею 0,0317 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0603 площею 0,056 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0497 площею 0,2429 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду.

Суддя І.М.Мичка