ПОСТАНОВА

іменем України

01 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 388/943/22

провадження № 22-ц/4809/999/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєвода-Брегей Мирослава Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Чуприна Сергій Павлович, на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року у складі судді Кнурова О.А.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєвода-Брегей Мирослава Петрівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що він є директором та одноосібним власником ТДВ «Неоальянс». 22 березня 2005 року він передав ОСОБА_4 , 1949 року народження, грошові кошти у розмірі 80000 грн за продаж останньою на його користь земельної ділянки (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 000400 від 17 квітня 2001 року), що підтверджується розпискою від 22 березня 2005 року. Враховуючи діючий на той час мораторій на продаж земель сільськогосподарського призначення, договір купівлі-продажу не було укладено. ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 . 19 травня 2012 року ОСОБА_6 надала йому нотаріально посвідчену довіреність, зокрема на право здавати в оренду зазначену земельну. Між ОСОБА_6 , від імені якої він діяв, та ТДВ «Неоальянс» було укладено договір оренди землі.

У грудні 2021 року ТДВ «Неоальянс» отримало заяву представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій повідомлялось про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, а вони є її спадкоємцями, що підтвердили відповідними свідоцтвами про прийняття спадщини за законом.

Враховуючи тривалі цивільні правовідносини, які існували між ним та ОСОБА_6 щодо земельної ділянки, він припустив можливість наявності складеного нею заповіту на його користь. 19 січня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Воєводи-Брегей М.П., якою було заведено спадкову справу, із запитом про надання інформації, однак листом від 31 січня 2022 року йому було відмовлено у наданні інформації. З витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 лютого 2022 року №68676203, отриманого його представником, він дізнався, що ОСОБА_7 склала два заповіти від 22 березня 2005 року та від 15 березня 2006 року, які є чинними, однак, у реєстрі відсутня інформація щодо особи, на користь якої вони складені. На його запит від 19 квітня 2022 року Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області 28 квітня 2022 року йому було надано копії зазначених заповітів, з яких він дізнався, що згідно із заповітом від 22 березня 2005 року ОСОБА_7 заповіла йому земельну ділянку (державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 000400 від 17 квітня 2001 року).

Зазначив, що він не перебував у родинних стосунках з померлою ОСОБА_6 , про факт її смерті дізнався у грудні 2021 року із заяви представника відповідачів від 24 листопада 2021 року, а про наявність заповіту дізнався 28 квітня 2022 року. Приватний нотаріус Воєвода-Брегей М.П., яка вела спадкову справу, не повідомляла йому про заведення спадкової справи та наявність заповіту. 30 червня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Воєводи-Брегей М.П. із заявою від 23 червня 2022 року про прийняття спадщини за заповітом, однак листом від 12 липня 2022 року № 34/02-14, який він отримав 20 липня 2022 року, йому було роз`яснено, що спадщину він не прийняв, оскільки заява про прийняття спадщини не подавалася у визначений законом строк, а також те, що він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд:

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у два місяці після набрання рішенням законної сили;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №319, яке видане 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. на користь ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263, проведену 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. за номером запису про право власності/довірчої власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44364935;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №320, яке видане 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. на користь ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_2 права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263, проведену 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. за номером запису про право власності/довірчої власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44365019.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року позов задоволено. Визначено для ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №319, яке видане 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. на користь ОСОБА_3 . Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_3 права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263, проведену 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. за номером запису про право власності/довірчої власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44364935. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №320, яке видане 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. на користь ОСОБА_2 . Скасовано державну реєстрацію за ОСОБА_2 права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263, проведену 07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. за номером запису про право власності/довірчої власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44365019. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Чуприна Сергій Павлович, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просили вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Романяк М.Я., подав відзивна апеляційну скаргу, в якому просив рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Чуприна С.П., без задоволення. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Чуприна С.П., який діє в інтересах скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Адвокат Романяк М.Я., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 8,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Суходільської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №000400 (т.1 а.с.21-22).

Відповідно до заповіту від 22 березня 2005 року №592, посвідченого приватним нотаріусом Щербань С.Ф., ОСОБА_4 заповіла належну їй на підставі державного акту на право приватної власності земельну ділянку від 17 квітня 2001 року серії ІІ-КР №000400 ОСОБА_1 (т.1 а.с.54).

Згідно з договором оренди земельної ділянки від 15 березня 2012 року ОСОБА_4 передала в строкове платне користування Товариству з додатковою відповідальністю «Неоальянс», директором та одноосібним власником якого є ОСОБА_1 , належну їй земельну ділянку площею 8,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Суходільської сільської ради (т.1 а.с.27-29).

Як свідчить розписка від 22 березня 2005 року ОСОБА_4 продала належний їй земельний пай та отримала від ОСОБА_1 80000 грн (т.1 а.с.20).

21 вересня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , прізвище позивача після укладення шлюбу - « ОСОБА_5 » (т.1 а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26 березня 2021 року, актовий запис №999 (т.1 а.с.107).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину після померлої ОСОБА_6 , у тому числі і зазначену у заповіті земельну ділянку, та отримали свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 07 жовтня 2021 року №319 та від 07 жовтня 2021 року №320, видані приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. на 1/2 частку кожній у праві спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263 (т.1 а.с.34, 36).

07 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0263 по 1/2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , номери записів про право власності/довірчої власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 44364935 та 44365019 (т.1 а.с.35, 37).

24 листопада 2021 року представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «Неоальянс» із заявою, у якій повідомив, що після смерті орендодавця за договором оренди від 15 березня 2012 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували належну ОСОБА_6 земельну ділянку та зазначив вимогу про сплату орендної плати за землю на користь відповідачів (т.1 а.с.32-33).

Відповідно до запиту про надання інформації від 19 січня 2022 року ОСОБА_1 направив лист приватному нотаріусу Кропивницького нотаріального округу Воєводі-Брегей М.П. щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_7 , щодо вжитих заходів для їх з`ясування та їх повідомлення про відкриття спадщини (т.1 а.с.43-44).

31 січня 2022 року листом №5/01-16 приватний нотаріус Воєвода-Брегей М.П. відмовила у наданні таких відомостей (т.1 а.с.45-46).

На запит представника ОСОБА_1 адвоката Романяка М.Я. про надання витягу (інформаційної довідки) із Спадкового реєстру було отримано Витяг із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 лютого 2022 року №68676203, із змісту якого убачається наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22 березня 2005 року. Дані щодо спадкоємця за заповітом у зазначеному реєстрі відсутні (т.1 а.с.47-50).

Крім того, на запит ОСОБА_1 від 19 квітня 2022 року Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області було надано належним чином завірену копію заповіту, посвідченого 22 березня 2005 року приватним нотаріусом Новгородківського районного нотаріального округу Щербанем С.Ф. за реєстровим №592, за змістом якого ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 належну їй земельну ділянку (т.1 а.с.51-52,53-54).

30 червня 2022 року ОСОБА_1 направив приватному нотаріусу Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводі-Брегей М.П. заяву про прийняття спадщини за заповітом від 23 червня 2022 року (т.1 а.с.55-56). Листом від 12 липня 2022 року №34/02-14 приватним нотаріусом Воєводою-Брегей М.П. було роз`яснено, що спадщину ОСОБА_1 не прийняв, оскільки заява про прийняття спадщини не була подана у визначений законом строк та він не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (т.1 а.с.57-58).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення із заявою про прийняття спадщини було пропущено ОСОБА_1 з причин, які визнані судом поважними, а чинність свідоцтв про право на спадщину за законом, отриманих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджають реалізації ОСОБА_1 права на спадщину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Положеннями ст.1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з умовами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, зокрема, за заповітом, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , який на момент смерті ОСОБА_6 з нею не проживав, мав право протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак, у передбачений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані у разі, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності обставин щодо обізнаності ОСОБА_1 про існування заповіту, складеного ОСОБА_6 на його користь, лише з листа Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 28 квітня 2022 року №208/01-17, яким йому було надано копію відповідного заповіту (т.1 а.с.53).

Крім того, судом було встановлено, що ОСОБА_1 не перебував з ОСОБА_6 у родинних, дружніх, особистих чи інших близьких, притаманних учасникам суспільних відносин стосунках, окрім цивільно-правових, про які зазначено вище, що зменшує вірогідність особистої обізнаності останнього про смерть ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до умов п.1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі по тексту Порядок №296/5) при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до вимог п.2.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, або зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи ту обставину, що приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області не було встановлено належність ОСОБА_1 до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_6 з причин зміни останньою за життя прізвища, що призвело до невиявлення чинного заповіту, правильним є висновок суд і про те, що ОСОБА_1 у жоден із передбачених законом способів не був повідомлений протягом строку, визначеного законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Зокрема, спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким нотаріусом при оформленні заяв про прийняття спадщини було роз`яснено, що відповідно до ст.1233 ЦК України, у спадкоємців за законом право на спадкування виникає у разі відсутності заповіту, - при зверненні із зазначеними заявами та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не повідомляли нотаріусу про складання ОСОБА_7 за життя заповітів.

Крім того, слід зазначити, що на сторінці 59 спадкової справи міститься державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №000400 на земельну ділянку площею 8,4626 га, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Суходільської сільської ради народних депутатів від 27 березня 2001 року №83 17 квітня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №421, на підставі якого відповідачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с.163-186). Разом з тим, приватний нотаріус Воєвода-Брегей М.П. сформувала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) лише стосовно ОСОБА_6 (т.1 а.с.121-123) та помилково вважала, що, маючи інформацію про те, що державний акт на земельну ділянку був виданий ОСОБА_4 , перевірка заповітів по усім прізвищам, у тому числі « ОСОБА_9 », нічим не передбачена (пояснення третьої особи (т.1 а.с.95-97).

Отже, встановивши, що ОСОБА_1 був необізнаний про наявність заповіту, у передбачений законом строк для прийняття спадщини нотаріусом не було здійснено з`ясування кола спадкоємців та їх виклик, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до умов ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Положеннями ст.1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 414/811/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб є самостійною підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Отже, вимога позивача про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом за умови доведення поважності причини пропуску ним, як спадкоємцем за заповітом, строку для подачі заяви про прийняття спадщини є належним способом захисту його цивільних прав та інтересів, які були порушені видачею таких свідоцтв.

Згідно з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, наведеним у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), - у ст. 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Враховуючи викладене вище апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані у реєстрі за №319 та №320, видані приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою-Брегей М.П. двом спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без урахування того, що фактично є інший спадкоємець за заповітом після померлої, тому така видача свідоцтва порушує права іншого спадкоємця - позивача у справі.

Відповідно до положень абз.2 ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

Враховуючи визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, правильним є також висновок суду про те, що набуті речові права на їх підставі слід припинити шляхом скасування їх державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Чуприна Сергій Павлович, залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко