Справа № 202/1526/21
Провадження № 2/202/48/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 лютого 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Свити Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи, яки не заявляють самостійних вимог: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 . Після смерті батька відкрилась спадщина на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 . Наголошувала, що вона єдиний спадкоємець першої черги після смерті батька. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кондрашова Вікторія Олексіївна позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

ОСОБА_2 , представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 в судові засідання не з`являлися, повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали.

Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, представник АТ КБ «Приватбанк» у судові засідання не з`являлися, повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Паладь Комарівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, 16.11.2017.

ОСОБА_1 є донькою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 255.

ОСОБА_1 07.09.2022 звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 06.10.2021 звернулася із заявою, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дудись В.Н., про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Гончаренко М.В. листом № 314/02-14 від 12.09.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.09.1997, виданого Дніпропетровським вагоноремонтним заводом ім. С.М. Кірова, згідно розпорядження від 02.09.1997 за № 933, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та членам її родини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Згідно довідки КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» від 20.06.2022 № 4340 право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 з 26.04.1999 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа № 153/02-7 від 05.12.2022 старости Паладь-Комарівецького старостинського округу Вовчок Михайло Васильович станом на 15.11.2017 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ним проживала та була зареєстрована його мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Україна 09.01.2020, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Нормами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 постійно не проживала разом із ним за місцем його проживання, позивач заяви про прийняття спадщини після смерті батька у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не подавала, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину після його смерті.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), треті особи, яки не заявляють самостійних вимог: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора (м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 8), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), АТ КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.В. Бєсєда