ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/803/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №696/74/23 Категорія: 310060000 Ніколенко О.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

За участю секретаря Ярошенка Б.М.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області, Виконавчий комітет Кам`янської міської ради, як орган опіки та піклування, Кам`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ;

особи, які подають апеляційні скарги - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року, постановлене під головуванням судді Ніколенко О.Є. у залі № 2 Кам`янського районного суду Черкаської області 28.03.2023 року о 16 год. 10 хв., повний текст рішення складений 29.03.2023 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради Черкаської області, виконавчий комітет Кам?янської міської ради, як орган опіки та піклування, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Кам?янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ про усиновлення дітей, -

в с т а н о в и в :

26.01.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою про усиновлення дітей, в якій просять усиновити неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до їх актових записів про народження.

В обґрунтування заявлених вимог заявники вказують, що між заявниками 21.05.2018 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. На даний момент бажають усиновити трьох дітей, які є рідними між собою.

Діти були покинуті матір?ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_10 , яких рішенням суду позбавлено батьківських прав відносно цих малолітніх дітей.

Заявники вказують, що проживають в будинку, умови проживання сім?ї належні, створюються всі умови для виховання та розвитку дітей.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліках у нарколога та психіатра не перебувають, пройшли курс підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року залучено до участі у справі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та виконавчий комітет Кам?янської міської ради, як орган опіки та піклування.

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення дітей - задоволено повністю.

З врахуванням ухвали Кам`янського районного суду Черкаської області від 31 березня 2023 року про виправлення описки судом вирішено :

Усиновлено неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , виданого Кам`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) - громадянином України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданого 12.03.2007 року Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області, РНОКПП НОМЕР_5 та громадянкою України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт номер НОМЕР_6 , виданий 22.05.2018 року, орган що видав 5917.

Внесено зміни до актового запису про народження № 102 від 27.06.2017 року, складений Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, відносно дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: змінено по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », та прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », в графі «батько» вказати « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Україна, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 », в графі «матір» вказати « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Внесено зміни до актового запису про народження № 21 від 07.03.2020 року, складений Кам?янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме: змінено по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 », та прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 », в графі «батько» вказати « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Україна, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 », в графі «матір» вказати « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Внесено зміни до актового запису № 42 від 05.05.2021 року, складеного Кам?янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: змінено по батькові дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_12 » на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Україна, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 », в графі «матір» зазначити « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Судові витрати, пов?язані з розглядом справи про усиновлення віднесено на рахунок заявників.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржили рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційні скарги.

ОСОБА_3 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Скаржник вважає, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зроблені помилкові висновки, які не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 розлучилася з чоловіком ОСОБА_4 , якого вироком Кам`янського районного суду Черкаської області від 08.09.2015 року було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Дані обставини стали підставою для визнання недійсним висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області про можливість бути усиновлювачами 3-х дітей, оскільки п. 10 ч.1 ст. 212 СК України, передбачено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які були засуджені за злочини, передбачені статтями, в тому числі, ст. 164 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 15.04.2023 року розірвала шлюб з ОСОБА_4 та зазначає, що бажає сама усиновити малолітніх дітей, які виховуються у її сім`ї, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8

ОСОБА_3 посилається в апеляційній скарзі, що прийняла вказане рішення з розумінням великої відповідальності та пожертвування всього особистого, заради дітей, їх щастя та благополуччя.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції виніс незаконне рішення, так як оскаржуване рішення не відповідає інтересам дітей.

В апеляційній скарзі зазначається скаржником, що характеристика з місця проживання на ОСОБА_3 - позитивна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається, що жодного доказу про те, що ОСОБА_3 , як опікун малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , до винесення рішення отримала роз`яснення від служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області про своє переважне право на усиновлення малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в матеріалах справи немає.

В результаті порушення процедури усиновлення, а саме : п. 58 Постанови КМ України від 08.10.2008 року № 905, подружжю ОСОБА_1 був наданий Висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей, виданий виконавчим комітетом Кам`янської міської ради Черкаської області, як органом опіки та піклування 23.01.2023 року № 151/02-18.

Скаржник вважає, що районний суд не надав належної оцінки даному письмовому доказу, отриманому в порушення вимог чинного законодавства, тобто, з порушенням порядку, встановленого законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 звертає увагу про переважне право на усиновлення, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 213 СК України.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні заяви про усиновлення в повному обсязі.

ОСОБА_4 в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги посилається, що він не погоджується з рішенням суду першої інстанції, так як вважає, що районним судом неправильно застосовано норми права під час прийняття рішення, зроблено помилкові висновки, які не відповідають обставинам справи.

Стосовно вироку суду від 08.09.2015 року, яким його, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 КК України, то він вказує, що ОСОБА_4 працюючий та не був злісним неплатником аліментів, оскільки він не переховувався, не ухилявся від сплати, а працював та посилається, що з незрозумілих йому причин не проводилися стягнення із його заробітної плати на утримання дитини.

Так, апеляційна скарга мотивована тим, що при зверненні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Служби у справах дітей виконавчого Кам`янської міської радим Черкаської області надали повні довідки про відсутність судимості, які були отримані ними від офіційних органів державної влади (МВС) , та в яких зазначено про відсутність у нього судимості.

При цьому, скаржник зазначає, що судимість має строковий характер. Закон визначає, коли саме виникає судимість ( з дня набрання законної сили обвинувальним вироком) та встановлює її припинення. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально - правові наслідки засудження і призначення покарання.

Окремо, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує на необхідність врахування поведінки ОСОБА_4 та ті обставини, що склалися в його житті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 року у справі № 696/74/23 і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні заяви про усиновлення в повному обсязі.

23 травня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Солдаткіна О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_4 , заявники та їх представник вважають, що апеляційна скарга є необґрунтованою, тому задоволенню не підлягає.

Відзив мотивованим тим, що скаржник ОСОБА_4 не те, що не міг бути усиновителем дітей, - він не міг бути навіть їх опікуном через те, що він був судимий за ч. 1 ст. 164 КК України.

Враховуючи вказаний вище факт, заявники та їх представник ставлять питання: як особа, яка не в змозі була виховати та утримати своїх біологічних дітей, може виховувати прийомних дітей ?

Із змісту вироку Кам`янського районного суду Черкаської області від 08.09.2015 року у справі № 696/1391/15-к вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 приймав участь у розгляді кримінального провадження. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся. Він підтвердив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснив, що ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, сума заборгованості склала 7661,04 грн.

Таким чином, твердження скаржника про ніби то не участь у розгляді справи за його обвинуваченням є беззмістовними, безпідставними оскільки спростовуються вироком суду, який набрав законної сили.

У відзиві вказується, що ОСОБА_4 не був позбавлений можливості доводити свою невинуватість та поважність причин несплати аліментів у рамках кримінальної справи за його обвинуваченням, проте він свою вину повністю визнав.

Дивним видаються аргументи апеляційної скарги, в яких стверджується, що ОСОБА_4 ніби то думав, що з його заробітної плати відраховуються аліменти.

Так, у відзиві зазначається, що як би ОСОБА_4 дійсно цікавився долею рідної дитини, то в апеляційній скарзі він не писав би, що «думав, що аліменти відраховуються», а сам би турбувався питанням фінансового забезпечення дитини.

Таким чином, на думку заявників та їхнього представника, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо необґрунтованого висновку суду попередньої інстанції, суду апеляційної інстанції до уваги брати не потрібно, так як вони зводяться до надання коментарів та тлумачення норм чинного законодавства на власний розсуд, які мають за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовують висновків суду першої інстанції.

Отже, заявники ОСОБА_1 та їх представник адвокат Солдаткін О.С. вважають, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та справедливе рішення, яке підлягає залишенню в силі судом апеляційної інстанції.

У відзиві представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Солдаткін О.С. просить рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року у справі № 696/74/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Геріх О.І. - без задоволення.

30 травня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційні скарги.

У відзиві зазначається, що рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 березня 2023 року у справі № 696/74/23 має бути залишене в силі, а сім`ї ОСОБА_1 має бути надано можливість удочерити ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , оскільки діти цього заслуговують.

Зазначається, що сім`я ОСОБА_1 - молода пара та перспективна сім`я, яка безумовно забезпечить дітям світле майбутнє, надасть гарну освіту, житло, зможе показати світ. ОСОБА_18 та ОСОБА_1 мають прогресивні погляди на життя, працюють на гідних роботах, мають значний дохід, декілька вищих освіт. Натомість ОСОБА_19 -47 років, а ОСОБА_20 - 44 роки.

Звертає увагу суду у відзиві ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_21 , у своїй апеляційній скарзі зазначає неправдиву інформацію з того приводу, що соціальна служба не повідомляла її про бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_22 удочерити сестер ОСОБА_6. Так, ОСОБА_21 була вчасно повідомлена службою дітей про існування кандидатів на удочеріння та повідомлена про те, що має переважне право на удочеріння.

У відзиві вказує, що ОСОБА_21 просила ОСОБА_5 налаштувати ОСОБА_8 проти кандидатів на усиновлення, щоб між кандидатами та дітьми не відбувся перший контакт, на що ОСОБА_5 категорично відмовила

ОСОБА_23 вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення, задовольнивши заяву про усиновлення ОСОБА_24 та ОСОБА_18 дітей ОСОБА_25 , ОСОБА_16 та ОСОБА_26 .

01 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування - А. Журіди, надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

У відзиві зазначається, що рішення суду першої інстанції є законним, справедливим та таким, що ухвалене відповідно до чинного законодавства України в найвищих інтересах дітей, а апеляційна скарга ОСОБА_3 є безпідставною, надуманою, необґрунтованою нормами чинного законодавства України та такою, що не підлягає до задоволення.

На спростування твердження скаржника про намір усиновити дітей, звертається увага суду на той факт, що в провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області перебувала справа № 696/123/23 за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усиновлення дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.04.2023 року у вищевказаній справі, задоволено заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залишення заяви про усиновлення без розгляду, провадження у справі закрито.

Таким чином, представник органу опіки та піклування вважає, що відмова заявників від усиновлення яскраво свідчить про відсутність у скаржників наміру усиновлювати дітей.

Про відсутність наміру скаржників усиновлювати дітей також свідчить той факт, що ОСОБА_3 є опікуном ОСОБА_27 , яку взяла під опіку у півторарічному віці та ОСОБА_28 , якого взяла під опіку у віці 4-х років. Незважаючи на те, що за твердженнями ОСОБА_3 діти називають її «мамою», остання за 15 років опіки так і не виявила бажання усиновити вище зазначених дітей.

У відзиві зазначається, що, заявляючи про намір усиновити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебувають під опікою ОСОБА_29 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває під опікою у ОСОБА_5 , та вчиняючи відповідні дії, ОСОБА_3 створює нездорову атмосферу у сім`ї, вчиняє нечесно та неприпустимо по відношенню до старших дітей, яких вона усиновляти не бажає.

Вказані дії ОСОБА_3 одночасно викличуть ревнощі старших дітей, почуття приниження та відчуття власної неповноцінності.

Твердження ОСОБА_3 про те, що вона завжди була проти усиновлення дітей та мала намір сама усиновити дітей, не була письмово повідомлена про своє переважне право на усиновлення та не отримала письмового роз`яснення про необхідність протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення подати заяву про бажання усиновити дітей спростовується матеріалами справи.

Крім того, у даному відзиві зазначається про фіктивність розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки заяву про розірвання шлюбу було подано останніми під час слухання даної справи з наміром ввести суд в оману щодо дійсних обставин і за будь-яку ціну, навіть шляхом створення неповноцінної сім`ї, добитись від суду рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усиновлення дітей.

На підставі зазначених мотивів у відзиві, представник виконавчого комітету Кам`янської міської ради як органу опіки та піклування - А. Журіда просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

01 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника виконавчого комітету Кам`янської міської ради як органу опіки та піклування - А. Журіди надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 .

У даному відзиві зазначається, що викладені в апеляційній скарзі обставини хвороби батька ОСОБА_4 викликають співчуття, однак не спростовують того факту, що ОСОБА_4 був засуджений за ст. 164 КК України (ухилення від сплати аліментів) вироком Кам`янського районного суду Черкаської області у справі № 696/1391/15-к від 08.09.2015 року. Тому ОСОБА_3 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 , згідно положень п.п. 10,13 ч. 1 ст. 212 СК України на час розгляду справи переважного права на усиновлення не мала, як і не мала права бути опікуном дітей.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи засудженим за ухилення від сплати аліментів у 2015 році, сплативши відповідно штраф та заборгованість на виконання вироку суду, не надає жодного пояснення з приводу заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 53 927 грн., яка виникла у нього станом на 07.05.2018 року та підтверджується постановою про арешт майна боржника, винесеною старшим державним виконавцем Кам`янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Сундуковою В.В. у ВП № НОМЕР_7.

Представник виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування - А. Журіда вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність у ОСОБА_3 переважного права на усиновлення дітей та ухвалив рішення виходячи з найвищих інтересів дітей.

04 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Солдаткіна О.С. надійшли письмові пояснення.

У пояснення зазначається, що скаржник ОСОБА_3 намагається викликати вразливі почуття і маніпулює судом апеляційної інстанції шляхом використання наступних аргументів.

По-перше, ОСОБА_3 заявляє про бажання скористатись своїм переважним правом, оскільки є опікуном двох неповнолітніх дітей, які виховуються у її сім`ї.

Проте, у той же час, вона надає свідоцтво про розлучення зі своїм чоловіком, ОСОБА_4 , як результат, руйнуючи шлюб та всі сімейні зв`язки з ним.

Відповідно до СК України, така дія ставить її у статус одинокої особи.

Примітно, що скаржник ОСОБА_3 використовує ці аргументи, спираючись на свої особисті обставини, з метою скасувати рішення суду. Однак, важливо розуміти, що така практика може мати негативні наслідки для повноцінного виховання дітей, яких вона бажає усиновити.

Зазначається, що на теперішній час, ОСОБА_3 не перебуває у сімейних відносинах ні з ким, а над дітьми встановлені специфічні правові відносини, які за своєю природою є строковими, та спрямовані на забезпечення прав та інтересів дитини до досягнення певного віку.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 відповідно до положень СК України є одинокою особою, тому вона не може мати та не може набути після розлучення з чоловіком, а переважного права на усиновлення трьох дітей не має, бо в даному випадку згідно ст. 213 СК України подружжя має переважне право на всиновлення.

Згідно ч. 3 ст. 221 СК України усиновлення може бути проведене без згоди опікуна, піклувальника або органу опіки та піклування, якщо суд встановить, що усиновлення дитини відповідає її інтересам.

Так, представником позивачів зазначається, що найстарша дитини, ОСОБА_8 , виражає рішуче небажання мати будь-які стосунки з ОСОБА_3 . Це є додатковим фактором, який підкреслює, що три маленькі сестрички повинні виховуватися у повноцінній сім`ї, що є в їх найвищих інтересах.

Зокрема, наявність або відсутність згоди дитини на усиновлення є істотною обставиною, яку суд обов`язково має врахувати. Відсутність згоди дитини на усиновлення повинна розглядатися судом, як перешкода для її усиновлення. В даному випадку ОСОБА_8 не дає згоди на усиновлення ОСОБА_3 , що було вказано в оскаржуваному рішенні суду згідно свідчень прийомної мами ОСОБА_5 при слуханні справи.

Враховуючи зазначені обставини, виникає необхідність у розгляді справи з врахуванням добробуту та благополуччя дітей. Для їхнього здорового фізичного, емоційного та психологічного розвитку важливо, щоб вони мали стабільну та підтримуючу сімейну обстановку.

Тому, представник ОСОБА_1 - адвокат Солдаткін О.С. з метою забезпечення найкращих умов для дітей, просить враховувати їхні бажання та потреби, а також добробут і розвиток у контексті повноцінних родинних відносин.

13 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_3 на адресу Черкаського апеляційного суду надійшли письмові пояснення.

ОСОБА_3 посилається, що вона не згідна з викладеними у відзиві аргументами та поясненнями щодо заперечень на апеляційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються не на доказах, а на припущеннях заявників та їх представників.

Разом з тим, ОСОБА_3 вказує, що Служба у справах дітей не надіслала на її адресу рекомендованим повідомленням про бажання кандидатів в усиновлювачі особисто познайомитися з дітьми, які виховуються в її сім`ї; не надіслали на її адресу рекомендований лист про її переважне право на усиновлювання малолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , опікуном яких вона є; не надіслали роз`яснення про необхідність протягом 5 днів з моменту отримання повідомлення подати заяву про бажання усиновити дітей.

В письмових поясненнях зазначається також те, що порушення процедури усиновлення, на думку ОСОБА_3 те, що 17.01.2023 року ОСОБА_1 отримали в Службі у справах дітей Черкаської обласної ради направлення на знайомство з дітьми ( ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ) та того ж дня Служба у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради уже організувала і зустріч з дітьми, викликавши ОСОБА_3 з дітьми по телефону.

ОСОБА_3 вважає, що дані обставини вказують лише на зацікавленість Служби у справах дітей Черкаської обласної ради, так і Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам`янської міської ради вирішити питання усиновлення на користь

ОСОБА_31 просить скасувати рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні заяви про усиновлення.

Сторони та їх представники повідомлені про місце, дату та час розгляду справи та всі приймали участь у судових засіданнях апеляційного суду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення дітей, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог заяви, встановивши при розгляді справи, що заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути усиновлювачами, так як ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України, що позбавляє його права бути кандидатом на усиновлення.

Таким чином, районний суд, керуючись п. 13 ч. 1 ст. 212 СК України, дійшов до висновку, що подружжя ОСОБА_3 не мають переважного права на усиновлення.

При цьому, задовольняючи заяви про усиновлення дітей, суд першої інстанції виходив з наданих характеристик ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказавши, що останні до кримінальної відповідальності не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. За результатами проведеного навчання останні отримали рекомендації щодо можливості усиновлення однієї чи трьох дітей віком до 9 років, що підтверджується довідкою № 60 від 22 грудня 2022 року про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 26.01.2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою про усиновлення дітей, в якій просять усиновити неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до їх актових записів про народження.

Так, при розгляді справи судом встановлено, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають з 21 квітня 2018 року у зареєстрованому шлюбі (а. с. 15 том 1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 грудня 2022 року були ознайомлені з порядком та умовами усиновлення, правами і обов?язками кандидатів в усиновлювачі, усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання і виховання усиновленої дитини, що підтверджується актом (а. с. 17-18 том 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 купив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 23-24 том 1; а. с. 24-25 том 2). Також ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2021 року належить квартира (а. с. 41-44 том 2).

На підставі договорів купівлі продажу від 27 грудня 2019 року та 12 листопада 2019 року ОСОБА_2 є власницею квартир (а. с. 29-32; 35-38 том 2).

Згідно даних Акту обстеження житлово-побутових умов від 03 січня 2023 року вбачається, що було проведено обстеження умов проживання у будинку родини ОСОБА_1 . Комісія вважає, що створено всі необхідні умови для виховання малолітніх дітей, яких бажають усиновити заявники (а. с. 19 том 1).

Із наданої податкової декларації платників єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 вбачається, що родина ОСОБА_1 має високий дохід, з якого відповідно сплачує податки (а. с. 20-22 том 1).

Як вбачається з витягів з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а. с. 25; 26 том 1).

Із даних висновків про стан здоров?я особи вбачається, що заявники ОСОБА_1 придатні бути усиновлювачами (а. с. 27-28; 29-30 том 1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за результатами проведенного навчання отримали рекомендації щодо можливості усиновлення одного - трьох дітей віком до 9 років, що підтверджується довідкою № 60 від 22 грудня 2022 року про проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а. с. 31-32 том 1).

Згідно висновку виконавчого комітету Кам?янської міської ради № 151/02-18 від 23 січня 2023 року вбачається, що, охороняючи інтереси малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виконавчий комітет Кам?янської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення малолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дітей (а. с. 53-54 том 1).

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що в матеріалах справи міститься висновок, згідно якого, орган опіки та піклування вважає, що усиновлення неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із статтею 20 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення.

Частиною першою статті 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року (далі - Конвенція про усиновлення дітей), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя відповідно статті 207 СК України.

Усиновлення здійснюється на підставі рішення суду (частина перша статті 207 СК України) і вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 225 СК України).

Правові наслідки усиновлення визначені статтею 232 СК України.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов?язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов?язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Відповідно до статті 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Отже, в контексті положень законодавства про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином, і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому, зовнішньо також має прослідковуватися те, що дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема, і на її прохання, у звичайних побутових обставинах.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» роз`яснено, що, вирішуючи заяву про усиновлення по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона є необхідною); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин першої - третьої статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Колегія суддів апеляційного суду, проаналізувавши встановлені обставини та надані докази у їх сукупності, дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що передбачених законом підстав, які виключають можливість усиновлення дитини заявниками, немає, дітям будуть створені необхідні стабільні та гармонійні умови для проживання, надання їм батьківської любові, домашнього затишку.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, врахувавши якнайкращі інтереси дітей, взявши до уваги висновки органу опіки та піклування, наявність згоди органу опіки та піклування на усиновлення малолітніх дітей, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення неповнолітніх: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі, в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв?язків із сім?єю, крім випадків, коли сім?я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Судом першої інстанції надано вірну оцінку, здатності сім`ї ОСОБА_1 забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дітей, що відповідає їх якнайкращим інтересам, враховано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у шлюбі, фізично здорові, здатні створити для дітей належний матеріально-побутовий рівень проживання, піклуються про дітей, спроможні забезпечити їм належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя і можуть бути їх усиновлювачами.

Що стосується доводів скаржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , стосовно незаконності рішення суду першої інстанції та порушення їх переважного права на усиновлення, то колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції рішенням Кам?янського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2022 року у справі № 696/1193/21 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 33-35 том 1).

Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров?я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов?язки.

Відповідно до статті 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу, за якими суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною або у разі обмеження її цивільної дієздатності.

За правилом статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов?язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

За правилом статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Визначення механізму провадження органами опіки та піклування діяльності, пов?язаної із захистом прав дитини, зокрема, набуття дитиною статусу дитини-сироти, або дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, регулюється Порядком.

Згідно з пунктом 31 Порядку тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, у межах своєї компетенції здійснюють служба у справах дітей за місцем виявлення дитини та уповноважений підрозділ органів внутрішніх справ. Дитина, у якої є родичі або інші особи, з якими у неї на момент залишення без батьківського піклування склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі), і які бажають залишити її на виховання у своїй сім?ї, може перебувати у їх сім?ї до прийняття рішення про влаштування дитини.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Кам?янської міської ради №74 від 09 березня 2022 року вбачається, що було призначено опікуном малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 (а. с. 44; 76 том 1).

Рішенням виконавчого комітету Кам?янської міської ради № 71 від 02 березня 2022 року вирішено влаштувати малолітню ОСОБА_8 , яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, в прийомну сім?ю ОСОБА_5 та ОСОБА_34 (а. с. 47 том 1).

Із даних акту про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 познайомилися 17 січня 2023 року з дитиною ОСОБА_8 . У даному акті наявний підпис прийомних батьків, а саме : ОСОБА_5 (а. с. 50 том 1).

Відповідно до актів про знайомство кандидатів в усиновлювачі з дитиною вбачається, що заявники познайомилися з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 17 січня 2023 року. Однак опікун ОСОБА_3 від підпису вказаних актів відмовилася (а. с. 51; 52 том 1).

18 січня 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із заявою до Служби в справах дітей виконавчого комітету Кам?янської ради, де просили взяти їх на облік, як кандидатів в усиновлювачі (а. с. 77 том 1). 26 січня 2023 року повторно звернулися з відповідною заявою (а. с. 84 том 1).

Згідно змісту заяви ОСОБА_3 від 23 січня 2023 року вбачається, що остання просила зупинити процедуру оформлення усиновлення іншими кандидатами в усиновлення, а саме: припинити процедуру особистого знайомства та спілкування даних кандидатів з малолітніми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , оскільки вона бажає усиновити їх та їх сестричку ОСОБА_8 , та має на це першочергове право (а. с. 78 том 1).

23 січня 2023 року ОСОБА_3 надала заяву про відкликання заяви про надання згоди на усиновлення малолітніх дітей, оскільки вона була підписана помилково, без наданих їй роз?яснень, з чіткими запевненнями працівника Служби у справах дітей, що підпис - це формальність, яка ні на що не впливає, що дітей у неї ніхто не забере (а. с. 79 том 1).

Заяву такого ж змісту 25 січня 2023 року надала голові виконавчого комітету Кам?янської міської ради (а. с. 83 том 1).

24 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до Служби в справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради із заявою, де вказала, що заперечує проти усиновлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а. с. 80 том 1).

Заяву такого ж змісту 25 січня 2023 року надала голові виконавчого комітету Кам?янської міської ради (а. с. 82 том 1).

Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час розгляду справи судом першої інстанції перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 88 том 1, а. с. 89 том 2).

Відповідно до договору дарування будинку від 23 серпня 2013 року вбачається, що ОСОБА_4 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_4 (а. с. 91 том 1; а. с. 96 том 2), вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 серпня 2013 року (а. с. 93-94 том 1, а. с. 94-95 том 2).

Відповідно до Акту обстежання умов проживання від 30 січня 2023 року вбачається, що у вищевказаному будинку ОСОБА_4 створено відповідні умови для виховання та проживання дітей (а. с. 98 том 2).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися 13 лютого 2023 року до Кам?янського районного суду Черкаської області із заявою про усиновлення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 141-153 том 1).

01 лютого 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Служби у справах дітей Кам?янської міської ради, де просили надати висновок щодо доцільності усиновлення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 220 том 1).

Відповідно до висновку № 2 Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 06 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ознайомлені із правами та обов?язками кандидатів в усиновлювачі та правовими наслідками усиновлення.

Служба у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть бути усиновлювачами і мають всі необхідні умови для виховання, навчання та утримання трьох дітей віком від 1 до 7 років (а. с. 139-140; 218-219 том 1).

08 лютого 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради, де вказали, що мають бажання усиновити малолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 221 том 1).

13 лютого 2023 року від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшла заява, де просять відмовити у задоволенні заяви про усиновлення дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_6 іншими кандидатами (у цій справі), оскільки документи видані їм були оформлені з грубими порушеннями закону (а. с. 154-155 том 1). /

Додатково долучили заяву від 13 лютого 2023 року (а. с. 156 том 1) адресовану Черкаській обласній державній адміністрації Службі у справах дітей, де просили провести службове розслідування стосовно дій Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради щодо усиновлення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які надали недостовірну інформацію, що її повідомлено про першочергове право на усиновлення в письмовій формі (а. с. 156 том 1). Також надано заяву, де ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили надати їм направлення до Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради Черкаської області для знайомства з дитиною ОСОБА_8 (а. с. 157 том 1).

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 213 СК України за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, в сім`ї якого виховується дитина.

Проте, при розгляді справи встановлено, що вироком Кам?янського районного суду Черкаської області у справі № 696/1391/15-к від 08 вересня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17000 грн. (а. с. 119 том 2).

Відповідно до даних повідомлення Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янському районному суду Черкаської області від 14 березня 2023 року № 89/04-09 вбачається, що 09.03.2023 до служби надійшла інформація, а саме: копія вироку суду про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. На підставі чого висновок Служби у справах дітей виконавчого комітету Кам?янської міської ради від 06.02.2023 № 2 про можливість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бути усиновлювачами вважати нечинним (а . с. 157 том 2).

Із повідомлення Служби у справах дітей Черкаської обласної державної адміністрації від 14.03.2023 року № 01-27/С-26 вбачається, що на момент призначення опіки в Службі у справах дітей відомості про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності були відсутні.

13.03.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зняті з обліку кандидатів в усиновлювачі на підставі підпункту 4 пункту 29 Порядку, у зв?язку із з?ясуванням (виникненням) обставин, що унеможливлюють усиновлення (а. с. 158-159 том 2).

Отже, на час вирішення питання про усиновлення, судом першої інстанції було вірно встановлено, що опікун ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , не можуть бути усиновлювачами, враховуючи наступне.

Так, пунктом 10 ч. 1 ст. 212 СК України передбачено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які були засуджені за злочини проти життя і здоров?я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів.

Згідно п.13 ч.1 ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що висновок про можливість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 бути усиновлювачами після того, як було встановлено, що ОСОБА_4 вироком Кам?янського районного суду Черкаської області у справі № 696/1391/15-к від 08 вересня 2015 року визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - визнано нечинним, тому ОСОБА_4 зняті з обліку кандидатів в усиновлювачі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що у вказаних заінтересованих осіб відсутнє переважне право на усиновлення дітей.

Вказаний висновок суду скаржниками не спростований.

При цьому, під час розгляду даної справи колегією суддів апеляційного суду встановлено, що у провадженні Кам`янського районного суду Черкаської області перебувала справа № 696/123/23 за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усиновлення дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 18.04.2023 року у вище вказаній справі задоволено заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про залишення заяви про усиновлення без розгляду, провадження у справі судом закрито.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відмова заявників від усиновлення яскраво свідчить про відсутність у скаржників серйозного наміру усиновлювати дітей, тому посилання скаржників не знайшли свого підтвердження належними доказами в матеріалах справи.

Також, сумнівним є наміри скаржників усиновлювати дітей, оскільки слід звернути увагу, щодо інших дітей, так як ОСОБА_3 є опікуном ОСОБА_27 , яку взяла під опіку у півторарічному віці та ОСОБА_28 , якого взяла під опіку у віці 4-років.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за тривалий проміжок часу опіки так і не виявили бажання усиновити вказаних старших дітей.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування, стосовно того, що, заявляючи про намір усиновити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які перебувають під опікою ОСОБА_29 , та ОСОБА_8 , яка перебуває під опікою у ОСОБА_5 та, вчиняючи відповідні дії, ОСОБА_3 в даному випадку створює нездорову атмосферу у сім`ї, вчиняє нечесно та неприпустимо по відношенню до старших дітей, яких вона усиновлювати не бажає та таких намірів не виявляла протягом тривалого часу перебування дітей у сім?ї .

Так, колегія суддів апеляційного суду вважає, що вказані дії ОСОБА_3 одночасно викличуть ревнощі старших дітей, почуття приниження та відчуття власної неповноцінності.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про розлучення з ОСОБА_4 та можливість самої усиновити трьох дітей, після ухвалення рішення судом першої інстанції, то колегія суддів апеляційного суду вважає зазначити наступне.

Колегія суддів апеляційного суду відзначає, що заяву про розірвання шлюбу було подано під час розгляду даної справи районним судом, а саме свідоцтво про розлучення було отримане вже після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі до долучено до матеріалів апеляційної скарги скаржником.

При цьому, на момент розгляду даної справи, ОСОБА_3 не було надано суду позитивного висновку Органу опіки та піклування про можливість усиновлення нею трьох малолітніх дітей, оскільки наразі вона є одинокою, не має підтвердженого самостійного доходу та підтверджених джерел його отримання. Слід звернути увагу, що лише після виявлення інших реальних кандидатів на усиновлення трьох сестер, ОСОБА_35 також побажала їх усиновити, але до даного часу таких намірів не виявляла. Зареєстровані як підприємці скаржники ОСОБА_4 лише в січні 2022 року для вирішення питання щодо усиновлення, так як потрібно було підтвердити наявність роботи та доходу сім?ї.

Суду першої інстанції жодних даних щодо матеріального забезпечення сім?я ОСОБА_4 не надала, подавши лише в суд апеляційної інстанції докази про доходи ОСОБА_3 .

Оцінюючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду виходить з міркувань найкращого забезпечення прав та інтересів малолітніх дітей, з врахуванням чого не знайшла підстав для висновку, що відмова у задоволенні заяв ОСОБА_1 про усиновлення дітей відповідатиме таким правам та інтересам, забезпечення яких гарантовано державою.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про усиновлення дітей.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Устименко проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нелюбін проти Російської Федерації"), які з огляду на положення статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами при розгляді справ як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох поглядів на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов?язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усиновлення дітей, тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Доводи скаржника ОСОБА_4 щодо порушення його прав є безпідставними та необґрунтованими не підлягають задоволенню апеляційним судом, оскільки ним не доведено порушення його прав, так як судом встановлено, що він не може бути кандидатом на усиновлення, оскільки має судимість, що відповідно до вимог чинного сімейного законодавства позбавляє його права бути опікуном та усиновлювачем.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції за доводів та вимог апеляційних скарг скаржників.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційних скарг не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати залишити за сторонами, оскільки рішення районного суду залишено без змін, то питання судових витрат не переглядається апеляційним судом згідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28.03.2023 року - залишити без змін.

Судові витрати залишити за сторонами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 11.08.2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко