465/9465/23
2-з/465/227/23
УХВАЛА

про забезпечення позову до подання позовної заяви

22.11.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючого судді Мигаль Г.П., розглянувши заяву Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

Львівська міська рада звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання звільнити земельну ділянку.

Вказує, що Львівська міська рада є власником земельних ділянок на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , та вважає, що діяльність щодо самовільного розміщення об`єктів нерухомості, а також небажання самостійно демонтувати нежитлові приміщення-павільйони за вказаними адресами порушує передбачене статтею 95 Земельного кодексу України право Львівської міської ради як власника земельної ділянки самостійно господарювати на землі, використовуючи у встановленому порядку для власних та територіальної громади потреб корисні властивості землі. В результаті укладених правочинів щодо спірного майна - нежитлових приміщень-павільйонів на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 - Львівська міська рада позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельними ділянками на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на якій знаходяться споруди, що перебувають у власності відповідачів.

З огляду на вказане, Львівська міська рада має реальні підстави вважати, що відповідачі можуть розпорядитися спірними об`єктами, що знаходяться на праві власності та відчужити їх користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що в свою чергу ускладнить, або навіть зробить неможливим виконання рішення суду. Оскільки, станом на сьогодні, відбулась уже неодноразова перереєстрація об`єктів на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відтак і в подальшому може відбутись ще не одна зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, звертаючись з даною заявою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо:

-приміщення павільйону під літ «Б-1» загальною площею 44,8 кв.м на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

-приміщення павільйону під літ «А-1» загальною площею 66,4 кв.м на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судом не викликалися в судове засідання учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи позивача про необхідність забезпечення позову, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. При цьому, вказана стаття не встановлює для заявника обов`язку надавати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який просить позивач вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Згідно ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Так, предметом майбутнього спору є скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Вбачається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відбувався неодноразовий перепродаж об`єктів за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та як наслідок проводилась державна реєстрація права власності.

Зокрема, щодо об`єкта на АДРЕСА_1 :

на підставі договору купівлі продажу від 20.06.2013 року № 1416 ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбав нежитлове приміщення-павільйон, позначений літерою «Б-1», загальною площею 44,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

на підставі договору купівлі продажу від 30.07.2013 року № 1789 ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 придбали по 1/3 нежитлового приміщення-павільйону, позначеного літерою «Б-1», загальною площею 44,8 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Щодо об`єкта на АДРЕСА_2 :

на підставі договору купівлі продажу від 20.06.2013 року № 1419 ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 придбав нежитлове приміщення-павільйон, позначений літерою «А-1», загальною площею 66,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

на підставі договору купівлі продажу від 30.07.2013 року № 1793 ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 придбали по 1/3 нежитлового приміщення-павільйону, позначеного літерою «А-1», загальною площею 66,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд вважає, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову знайшли своє підтвердження доводи позивача про наявність спірних правовідносин між сторонами по справі, тому вимога позивача про забезпечення позову, є такою, що відповідає засадам справедливості і розумності та може забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та у разі не вжиття заходів забезпечення позову, може відбутися зміна власника вказаного об`єкта з внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, заява про забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо: приміщення павільйону під літ «Б-1» загальною площею 44,8 кв.м на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; приміщення павільйону під літ «А-1» загальною площею 66,4 кв.м на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тобто, суд має право, однак не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, підстав вважати, що застосування судом заходів забезпечення позову спричинить відповідачамзначні збитки відсутні, а тому відсутні і підстави для застосування судом зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо:

-приміщення павільйону під літ «Б-1» загальною площею 44,8 кв.м на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

-приміщення павільйону під літ «А-1» загальною площею 66,4 кв.м на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Копії ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Роз`яснити, що суд може за вмотивованим клопотанням учасника справи скасувати заходи забезпечення позову; допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Стягувач:

Львівська міська рада, адреса: 79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Боржник:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 .

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки до 22 листопада 2026 року.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2023 року.

Суддя Мигаль Г.П.