Справа № 2-359/11
Провадження № 2/504/173/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Добров П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с.м.т. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області 09.09.2009 року із позовом до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.09.2009 року позовну заяву залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.11.2009 року позовну заяву залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.11.2009 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.03.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.11.2009 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 121 ЦПК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської Області від 19.04.2010 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2021 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.07.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.02.2021 року скасовано, справу направлено для подальшого розгляду справи.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 02.08.2022 року від 02.08.2022 року визначено головуючого суддю Доброва П.В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.08.2022 року відкрито провадження по справі та призначено дату судового засідання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків до судового розгляду на 17.08.2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подав клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення збору доказів, опиту свідків і проведення судових експертиз по справі. Також, до канцелярії суду було подане клопотання про виклик до суду та опит осіб у якості свідків і витребування для ознайомлення фото доказів, в якому позивач просить викликати до Комінтернівського районного суду Одеської області та опитати в якості свідків по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які зареєстровані та мешкають за адресою: які зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Також позивач просить витребувати у свідків фотознимки 1950-1970 років, які свідчать про фактичне розташування старого паркану поміж межовими кордонами земельних ділянок будинку АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

Ввідповідач ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні клопотань ОСОБА_8 , посилаючись на їх безпідставність.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги частини п`ятої зазначеної статті зобов`язують суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В наданому до суду клопотанні про виклик до суду та опит осіб у якості свідків і витребування до ознайомлення фото доказів, позивач посилається на ст. 84 ЦПК України, ч. 1 ст. 90 ЦПК України.

В судовому засіданні 24.07.2023 року були досліджені матеріали справи №2-359/11. В матеріалах справи ухвалою від 25.04.2016 року задоволено клопотання експерта Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 11.01.2016 року та витребувано від Риижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та від Управління Держгеокадастру в Комінтернівському районі: технічну документацію з складання правовстановлюючих документів в повному обсязі, у тому чисті з каталогами координат в СК-63 на земельну ділянку АДРЕСА_5 ; технічний звіт за результатами геодезичних вишукувань з визначення фактичної площі та меж земельної ділянки АДРЕСА_5 в СК-63 з вказанням всіх будівель, споруд та огорож (фактичного порядку користування), виконаний ліцензійною організацією; згідно переліку земельних ділянок, прилеглих до земельної ділянки АДРЕСА_5 , надати на них правовстановлюючі документи та документацію, зазначену у п.п. 1,2 резолютивної частини даної ухвали ( т.2 а.с. 55).

06.07.2016 року на адресу суду надійшли витребувані ухвалою суду від 25.04.2016 року документи та інформація.

На підставі наданої інформації та клопотання ОСОБА_8 ухвалою суду від 07.02.2017 року було призначено експертизу, проведення якої доручено Судовій незалежній експертизі України. Однак, ухвала суду від 07.02.2017 року повернута без виконання у зв`язку із несплатою ОСОБА_8 рахунку за проведення експертизи (т. 2 а.с. 213).

Відповідно до ст.90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з ст.91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Отже, дана справа розглядається судом у порядку загального позовного провадження, перше судове засідання було призначено на 25.10.2010 року, то відповідно заява про виклик свідків мала бути подана до початку першого судового засідання у справі, тобто до 25.10.2010 року, натомість вона була подана 16.08.2023 року.

Позивач у судовому засіданні не навів аргументів щодо неможливості подання відповідного клопотання до початку першого судового засідання.

Згідно з правилами ст.69ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Позивачем у заяві про виклик свідків не зазначено, які саме обставини можуть повідомити свідки суду, та як саме вказані обставини можуть мати для вирішення спірних правовідносин.

Крім того, суду не надано доказів, що особи, про допит яких заявлено, є такими, що можуть бути допитані як свідки згідно ч. 1 ст. 70 ЦПК України.

Заява про виклик свідків є необґрунтованою з огляду на ті обставини, що позивачем не зазначено, які саме обставини відомі свідкам, і які конкретно обставини справи зможуть підтвердити кожен із вказаних осіб, які зазначені у клопотанні про виклик свідків, а також, враховуючи предмет позову, та чи можуть їх показання мати значення для вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частинами першої та другої статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83ЦПК України, сторони подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ визнавав за необхідне відхилитися від стандарту "поза розумним сумнівом" та про можливість та ухвалити рішення стосовно певних обставин із застосуванням значно нижчого стандарту переваги доказів (п.п. 480, 481 рішення від 31.05.2018 у справі «Абу Зубайда проти Литви», п. 26(1) рішення від 08.07.2004 у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», п.107 рішення від 10.12.2010 у справі «Трепашкін проти Росії (№ 2)». Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростованих презумпцій (п.481 рішення від 31.05.2018 у справі «Абу Зубайда проти Литви»). Окрім того, рівень переконаності, необхідний для досягнення відповідного висновку, та, у зв`язку з цим, питання про покладення тягаря доведення, з необхідністю пов`язані зі специфікою фактів, природою тверджень та передбаченим Конвенцією правом, про яке йдеться. ЄСПЛ у своїй практиці розмежовує окремі стандарти доказування, згадує і застосовує стандарт переваги доказів, а також відзначає, що стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться.

Згідно правової позиції Верховного Суду, неодноразово висловленої у справах «№ 922/1163/18, 909/105/15, 910/23428/17, 910/8763/17, якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень (справи №№ 910/18036/17, 917/1307/18, 902/761/18, 917/2101/17) неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважити доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вирогідним, ніж протилежний.

За обставин даної справи суд вважає, що стандарт доведення того факту, про який просить позивач не є явно недосяжним і в даному випадку підтвердження факту розташування межових кордонів і самого старого паркану поміж земельними ділянками будинку АДРЕСА_6 , які відповідачка ОСОБА_2 та члені її сім`ї, на думку позивача, самочинно знесли і захопили частку земельної ділянки позивача у розмірі 182 кв.м. перевіряється відомостями, внесеними до офіційних документів, які надані до матеріалів справи та надані Управлінням Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.07.2016 року (т. 2 а.с. 62).

Крім того, особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Крім того, у клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Тож, для витребування доказів судом, позивачу необхідно надати суду докази того, що ним вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, в зв`язку з чим ним подається клопотання про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

На підставі аналізу письмових доказів, як кожного окремо так і в їх сукупності, в поєднанні з письмовими доказами по справі, суд вважає, що ОСОБА_8 не доведено необхідності витребування доказів та виклику свідків, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, а саме визнання права власності на земельну ділянку, повернення втрачених межових знаків, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Враховуючи наведені обставини, стадію судового розгляду та наявність всіх доказів, поданих учасниками справи, відсутність на даний момент оцінки щодо кожного висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_8 не є доцільним, та таким, що не підлягає задоволенню.

В той же час суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Крім того, дослідивши клопотання про виклик свідків та витребування до ознайомлення фото доказів, судом встановлено, що до них не додано документів, що підтверджують сплату судового збору. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно із ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, відмовляє в її задоволенні, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 103,109,117, 252,260-261, ч. 2 ст. 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик до суду та опит осіб у якості свідків і витребування для ознайомлення фото доказів відмовити.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П.В. Добров