КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9576/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Кулікової С.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», приватного підприємства «Універсал-Транс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просив, з врахуванням додаткових пояснень: стягнути з відповідача ПАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_1 , 89227, 59 грн у відшкодування шкоди; стягнути з ПП «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_1 30409, 10 грн у відшкодування шкоди; стягнути з ПП «Універсал-Транс» суму завданої моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн; стягнути з відповідачів на користь позивача 15000,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги та сплеченого судового збору за подання позовної заяви.

Позов мотивований тим, що 26.02.2021 року о 07 годині 50 хвилин в місті Боярка, вул. Київська, 45 сталася ДТП за участю транспортного засобу Богдан, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/3042/21 від 22.03.2021 року дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспонтного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , станом на дату ДТП була застрахована у ПАТ «СГ ТАС» відповідно до полісу № АР/9380869 (ліміт відповідальності 130 000,00 грн, франшиза 1500,00 грн) ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» здійснило часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 39272,41 грн, обґрунтовуючи таку суму звітом № 13566 від 16.03.2021 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення Страховика.

ОСОБА_1 не погодившись з сумою страхового відшкодування сплаченим Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» звернулася до ТОВ «Партнер-Консалт», який має сертифікат оціночної діяльності виданий на підставі наказу 419/20 від 25.05.2020 року, щодо виконання автотоварознавчого дослідження Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 .

За результатами Висновку ТОВ «Партнер-Консалт» № 21-164 від 08.06.2021 року, який здійснено експертом Скребцовим С.О., встановлено що ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 211733,50 грн, в той час як вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин та становить 189934,60 грн.

Крім того, на момент подачі позовної заяви до суду Позивачка ОСОБА_1 повністю відремонтувала свій автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 від пошкоджень отриманих в дорожньо-транспортній пригоді від 26.02.2021 року, ремонт здійснювався на СТО ФОП ОСОБА_4 і згідно ату виконаних робіт по ремонту автомобіля від 17.04.2021 року вартість відновлювального ремонту склала 158909,10 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 89227 грн 59 коп..

Стягнуто з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_1 відшкодування шкоди у розмірі 30409 грн 10 коп..

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу та судовий збір в загальному розмірі 8148 грн 00 коп..

Стягнуто з Приватного підприємства «Універсал-Транс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу та судовий збір в загальному розмірі 8148 грн 00 коп..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішення, представник Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" - Синельніков М.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати в частині задоволених вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ПрАТ "Страхова група "ТАС" відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що оскільки згідно звіту № 13566 від 16.03.2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SkodaFabiaд.н.з. НОМЕР_2 складає 232 877,26 грн, що перевищує ринкову вартість автомобіля 212 772,41 грн, тому страховик відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 39 272,41 грн, а саме різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, з розрахунку: 212 772,41 (вартість ТЗ до ДТП) - 1500 (франшиза) - 172 000 (вартість ТЗ після ДТП) = 39 272,41 грн.

Представник апелянта вважає, що ПрАТ "Страхова Група "ТАС" виконало вимоги ст.ст. 22, 30, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки оцінювач за замовленням страховика визначив причини настання страхового випадку та розмір збитків, після чого страховик виплатив позивачу суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений Законом Укпраїни "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував також тим, що висновок № 21-164 від 08.06.2021 року не було виконано на основі об`єктивних даних щодо пошкоджень автомобіля, що у свою чергу, не дозволяє покласти цей висновок в обгрунтування розміру збитків у позивача. Вказував, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, якими обгрунтовувалися заперечення відповідача та прийшов передчасного висновку про задоволення позовних виомг з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказував на те, що суд першої інстанції порушив ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема п. 34.2 та п. 34.3 вказаного Закону, з огляду на те, що 04.03.2021 року ПАТ "СГ "ТАС" отримало повідомлення ОСОБА_1 про ДТП. 12.03.2021 року на замовлення ПАТ "СГ "ТАС" оцінювачем ОСОБА_3 проведено огляд пошкодженого транспортного засобу SkodaFabiaд.н.з. НОМЕР_2 , за результатами якого складено відповідний протокол огляду та Звіт № 13566 від 16.03.2021 року. Вказував, що страховик дотримався строків визначених п. 34.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Водночас, позивач до закінчення строку встановленого п. 32.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" замовив оцінку у оцінювача Скребцов С.О. , чим порушив п. 34.3. вище вказаного закону.

29 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката Білинової А.В., в якій просила відмовити у задоволенні апеляцінйої скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечую проти доводів апеляційної скарги вказувала на те, що апелянт не зазначив які саме норми матеріального та процесуального права були порушені сдуом першої інстанції та залишив поза увагою докази, які містяться в матеріалах справи, а саме наявний акт виконаних робіт, який підтверджує фактично завдані збитки позивачу, а саме відновлювальний ремонт його автомобіля.

Заперечуючи проти довода апеляційної скарги стосовно того, що в даній справі має бути застосована виключно ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при розрахунку страхового відшкодування, представник позивача вважає, що таке твердження не відповідає дійсним обставинам справи, а головне суперечить фактичній вартості відновлювального ремонту.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що з урахуванням пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Богдан А09202, д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована у відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ТАС" відповідно до полісу № АР/9380869 від 04 лютого 2021 року, що був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, страхова сума за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, франшиза 1500,00 грн, відповідач ПрАТ "Страхова компанія "ТАС" мав би сплатити суму страхового відшкодування з урахуванням отриманої інформації та документів в межах ліміту за полісом за вирахуванням франшизи.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та реально понесеними збитками визначеними згідно відповідних документів станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля складає: 128500 грн (сума ліміту за полісом) - 39272,41 грн (сума виплаченого страхового відшкодування) = 89227,59 грн, що підлягає стягненню з ПАТ «СГ «ТАС».

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Також свої висновку обгрунтовував свої висновки тим, що з огляду на те, що ОСОБА_2 , працював водієм на ПП «Універсал-Транс», відповідно, саме Відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду завдану його працівником у загальному розмірі: 158909,10 грн.(сума понесених витрат на відновлення автомобіля) - 128500,00 грн. (сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з Відповідача1) = 30409,10 грн.

Відтак саме відповідач ПП «Універсал-Транс», в розмірі 30409,10 грн має відповідати за шкоду, завдану його майном (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автобус Богдан, д.н.з НОМЕР_3 належить ПП «Універсал - Транс»).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача суму завданої моральної шкоди, суд першої інстанції керувався ст. 23 ЦК України та практикою ЄСПЛ, зважаючи на наявні у справі докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні даної позовної вимоги.

Рішення суду в цій частині сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається в цій частині.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц , від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч. 2, ч. 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Встановлено, що 21.09.2018 року, близько 13 год. 35 хв., в м. Суми по просп. Шевченка, поблизу будинку №1, 26.02.2021 року о 07 годині 50 хвилин в місті Боярка, вул. Київська, 45 сталася ДТП за участю транспортного засобу Богдан, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі № 369/3042/21 від 22.03.2021 року дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (а.с. 138-139).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспонтного засобу «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , станом на дату ДТП була застрахована у ПАТ «СГ ТАС» відповідно до полісу № АР/9380869 (ліміт відповідальності 130 000,00 грн., франшиза 1500,00 грн.) (а.с. 14).

04.03.2021 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП, яке мало місце 26.02.2021 року в м. Боярці по вул. Київська 45 (а.с. 16-18).

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 16.03.2021 року №13566, матеріальний збиток, завданий ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 212772, 41 грн. (а.с. 26-85).

Згідно з результатами виконаного автотоварознавчого дослідження, оформленого висновком №21-164 від 08.06.2021 року, який здійснено експертом Скребцовим С.О., встановлено, що ринкова вартість пошкодженого трансопртного засобу становить 211733, 50 грн., в той час як вартість матерального зиьку завданого власнику КТЗ, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин та становить 189934, 60 грн. (а.с. 105-130).

Відповідно до ату виконаних робіт по ремонту автомобіля від 17.04.2021 року вартість відновлювального ремонту склала 158909,10 грн. (а.с. 94).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Як встановлено судом і не оспорюється учасниками процесу, що відповідач ПрАТ "СГ "ТАС" здійснило часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 39 272,41 грн.

За результатами висновку ТОВ «Партнер-Консалт» № 21-164 від 08.06.2021 року, який здійснено експертом Скребцовим С.О., встановлено що ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 211 733,50 грн, в той час як вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин та становить 189 934,60 грн.

Вартість відновлювального ремонту, яка позивачка сплатила на момент подання позову, складала 158 909,10 грн, що підтверджується актом виконаних робіт по ремонту автомобіля від 17.04.2021 року.

Як вірно встановив суд першої інстанції та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що з урахуванням пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Богдан А09202, д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована у відповідача ПрАТ "СГ "ТАС" відповідно до полісу № АР/9380869 від 04 лютого 2021 року, що був чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, страхова сума за шкоду, заподіяну майну 130 000,00 грн, франшиза 1500,00 грн, відповідач ПрАТ "СГ "ТАС" мав би сплатити суму страхового відшкодування з урахуванням отриманої інформації та документів в межах ліміту за полісом за вирахуванням франшизи.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та реально понесеними збитками визначеними згідно відповідних документів станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля складає: 128500 грн (сума ліміту за полісом) - 39272,41 грн (сума виплаченого страхового відшкодування) = 89227,59 грн, що в свою чергу підлягає стягненню з ПАТ «СГ «ТАС».

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок страхового відшкодування здійснювався з урахуванням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд апеляційної інстанції вважає такі доводи безпідставні, оскільки ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 згідно звіту відповідача ПАТ «СГ «ТАС» складає 212 772,41 грн. Разом з тим відповідно до акту виконаних робіт по ремонту автомобіля вартість відновлювального ремонту складалал 158 909,10 грн. Тобто фактично здійснений повний ремонт транспортного засобу не перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач до закінчення строку встановленого п. 32.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» замовив оцінку у оцінювача Скребцова С.О. чим порушив п. 34.3 вкзааного закону, суд апеляцінйої інстанції відхиляє, оскільки дані доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що відповідач вказаний висновок автотоварозначного дослідження від 08.06.2021 року складений оцінювачем Скребцовим С.О. відповідач не оскаржував, а суд при визначені заподіяної шкоди виходив із реально заподіяних збитків у розмірі 158 909,10 грн.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

З огляду на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів вважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог та вірно застосував до правовідносин, що виникли між сторонами, положення ст. ст. 1166, 1187 ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 квітня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «28» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник