ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7632/22 Номер провадження 22-ц/814/3641/23Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Пікуль В.П., Кузнєцової О.Ю., при секретарі: Андрейко Я.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Савченка Олега Віталійовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду, що була спричинена їй його протиправними діями при здійсненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в розмірі 20000 грн, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2481 грн сплаченого нею судового збору, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2500 грн понесених нею витрат на правничу допомогу.

Позов мотивований тим, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Вказаним вироком встановлено, що відповідач наніс їй тілесні ушкодження. Внаслідок тілесних ушкоджень їй було завдано моральної шкоди. Крім того, після ухвалення вироку, відповідач продовжив знущатись на нею. Завдану моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20000 грн.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 4000 грн. та судові витрати в сумі 500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 198,48 грн. Повернуто ОСОБА_1 суму переплаченого судового збору в розмірі 2481 грн.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 200 грн.

З вказаними рішеннями суду першої інстанції не погодилася ОСОБА_1 і подала через свого представника адвоката Савченка О.В. апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2023 року, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу за підготовку позовної заяви 2500 грн, за участь представника у судовому засіданні 1000 грн, за підготовку апеляційної скарги 1000 грн, всього 4500 грн. В частині повернення суми переплаченого позивачем судового збору рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення було ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

На підтвердження своєї позиції посилається на те, що розмір відшкодування моральної шкоди у 4000 грн не є розумним та справедливим, не ефективним захистом порушених прав.

Апелянт також стверджує, що в порушення вимог ст.263 ЦПК України, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вказав лише одну фразу проте, що з урахуванням дій відповідача, пропорційним і достатнім розміром для відшкодування позивачу моральної шкоди є 4000 грн, не зазначаючи при цьому, які дії відповідача судом були враховані, чому суд вважає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн, заявленої позивачем, надмірним.

Скаржник також вважає, що додаткове рішення суду від 01 травня 2023 року також має бути змінено, адже було ухвалено пропорційно задоволеній основній позовній вимозі, відтак при задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення також має бути змінено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданому ОСОБА_2 , відповідач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 травня 2023 року залишити без змін.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2022 року по справі №524/5540/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

При розгляді справи №524/5540/22 судом було встановлено, що: «20.08.2022 близько 22 год. 00 хв. години, в приміщенні квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область правого ока, після чого схопив її обома руками за голову та притиснув до стінки та штовхнув. В результаті чого ОСОБА_1 впала на підлогу, після чого підійшов до неї, ОСОБА_2 схопив її обома руками за голову та ударив о підлогу, після чого схопив її обома руками в області грудей, підняв та поставив до стінки, схопив руками за шию та ударив 2-3 рази об стіну, після ОСОБА_1 знову впала на підлогу головою до низу, та ОСОБА_2 , опираючись правим коліном о спину ОСОБА_1 наніс правою рукою зігнутою в кулак 2 удари в область голови. Тим самим спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження».

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що вчиненим кримінальним проступком ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок нападу ОСОБА_2 на неї та спричинення їй тілесних ушкоджень.

Позивач стверджувала, що їй було особливо неприємно пережити той факт, що тілесні ушкодження їй були спричинені в квартирі її знайомої, а також те, що синці та інші ушкодження свого обличчя їй довелося пояснювати своїм родичам та знайомим. Стверджує, що була змушена терміново йти у відпустку поза графіком, щоб не показуватися на роботі із синцями і пояснювати, за яких обставин їй було їх заподіяно. Її робота пов`язана з необхідністю спілкуватися кожного дня із побутовими споживачами електроенергії, а також з представниками юридичних осіб, які використовують електроенергію для випуску продукції та/або надання послуг. Крім того, стверджує, що за короткий час відгулів синці повністю не зійшли.

Також апелянт посилається на те, що її робота пов`язана з постійними пересуваннями пішки та громадським транспортом по місту, їй доводиться постійно заходити в чужі будинки, під`їзди та квартири, вона постійно змушена оглядатися, адже її переслідує почуття, що ОСОБА_2 знаходиться поруч і зможе зненацька її побити.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення відповідачем кримінального правопорушення, що призвело до заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, підтверджується вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі №524/5540/22. Суд вказав, що з урахуванням дій відповідача, пропорційним та достатнім розміром для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди є 4000 грн.

З висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується, проте із розміром відшкодування, який визначив місцевий суд колегія суддів не може погодитися, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положенням ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положенням частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі «STANKOV v. BULGARIA» § 62, 2007 року).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року зазначено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практики в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було заподіяно моральної шкоди вчиненим ОСОБА_2 кримінальним проступком, яка полягає у перенесеному фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала внаслідок нападу ОСОБА_2 на неї.

Колегія суддів також бере до уваги твердження позивача щодо того, що синці та інші ушкодження свого обличчя їй довелося пояснювати своїм родичам та знайомим, що створило їй незручності, вона була змушена терміново йти у відпустку поза графіком, щоб не показуватися на роботі із синцями і пояснювати, за яких обставин їй було їх заподіяно, а також те, що її робота пов`язана з необхідністю спілкуватися кожного дня із побутовими споживачами електроенергії, а також з представниками юридичних осіб, які використовують електроенергію для випуску продукції та/або надання послуг.

У постанові від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 Об`єднана палата КЦС ВС зазначила, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Враховуючи те, що факт заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди підтверджується матеріалами справи (а.с.13-15), протиправність поведінки ОСОБА_2 та наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою та моральною шкодою, завданою ОСОБА_1 підтверджується вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2022 року.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Відтак, суд першої інстанції в цілому дійшовши правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, дійшов не обґрунтованого висновку, що розмір моральної шкоди в даному випадку складає лише 4000 грн.

Колегія суддів, погоджуючись із доводами апеляційної скарги, зважає на обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що встановлено вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2022 року: « ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область правого ока, після чого схопив її обома руками за голову та притиснув до стінки та штовхнув. В результаті чого ОСОБА_1 впала на підлогу, після чого підійшов до неї, ОСОБА_2 схопив її обома руками за голову та ударив о підлогу, після чого схопив її обома руками в області грудей, підняв та поставив до стінки, схопив руками за шию та ударив 2-3 рази об стіну, після ОСОБА_1 знову впала на підлогу головою до низу, та ОСОБА_2 , опираючись правим коліном о спину ОСОБА_1 наніс правою рукою зігнутою в кулак 2 удари в область голови. Тим самим спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження». За таких обставин відшкодування завданої ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 4000 грн є явно непропорційним та неспівмірним із стражданнями ОСОБА_1 . Натомість, враховуючи вищевикладене, достатнім та відповідним обставинам вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку стосовно ОСОБА_1 розмір моральної шкоди є 20000 грн.

Відповідно до положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для проведення нового розподілу судових витрат понесених позивачем.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині основних позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а відповідно новому розподілу підлягають судові витрати, додаткове рішення також підлягає скасуванню.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, однак необґрунтовано дійшов висновку про задоволення її на рівні 4000 грн, та відповідно непропорційно задовольнив вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савченка Олега Віталійовича задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року змінити, виклавши перший та другий абзац резолютивної частини рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 квітня 2023 року в наступній редакції:

«Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти у сумі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок».

Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01травня 2023 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , в рахунок відшкодування понесених витрат на правничу допомогу грошові кошти у сумі 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у загальному розмірі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок (992, 40 грн - за подання позовної заяви та 1488,60 грн - за подання апеляційної скарги).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 08 серпня 2023 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ В.П. Пікуль__________________ О.Ю. Кузнєцова