Справа № 523/5569/23
Провадження №2/523/2976/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"11" липня 2023 р. м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:
головуючого судді Дяченко В.Г.
за участю секретаря Мішаглі Л.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська філія Одеського обласного центру зайнятості, про визнання припиненими трудових відносин, -
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська філія Одеського обласного центру зайнятості, в якій просив визнати припиненими з 03 березня 2023 року трудові відносини між ним та відповідачем у зв`язку зі звільненням його за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.
Позов мотивований тим, що в жовтні 2021 року між позивачем та ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» було укладено безстроковий трудовий договір, на підставі якого було видано Наказ № 369-к від 07.10.2021 р. про призначення позивача на посаду контролера, що підтверджується Відомостями про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України від 22.03.2023 р. У трудових відносинах з відповідачем, позивач перебував у період з 08.10.2021 р. по 28.02.2022 р., при цьому, відповідач не надав позивачу жодних документів або їх копій, які б підтверджували вказаний факт.
Посилаючись на те, що з березня 2022 року трудові відносини з відповідачем фактично припинені: роботодавець на зв`язок не виходить, жодної роботи позивач не здійснює, заробітна плата останньому не нараховується та не виплачується, при цьому, заява позивача про звільнення його з посади за власним бажанням залишилася без реагування, що в свою чергу позбавляє позивача можливості оформити статус безробітного та отримувати виплату по безробіттю, просив задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.
В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» не з`явився, повідомлявся по дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку на адресу місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «не знаходиться». Відзхви відповідач не подав.
В судове засідання представник третьої особи Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості не з`явився, при цьому надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі представника третьої особи, вирішення позову залишив на розсуд суду.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України з Реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страхові внески по місцю роботи ОСОБА_1 у ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» відраховувались з жовтня 2021 року по лютий 2022 року, що свідчить про те, що починаючи з лютого 2022 року позивач не працював у відповідача не отримував заробітну плату та не здійснювались відрахування страхових внесків. (а.с.17)
Позивач звертався до ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» з заявою про припинення укладеного між ними трудового договору, поштове відправлення отримано представником 07 березня 2023 року (а.с.9-11).
Матеріали справи не містять доказів, про припинення трудового договору між позивачем та відповідачем, укладеного в жовтні 2021 року, також відсутня інформація про зняття позивача з реєстрації у єдиній інформаційно-аналітичній системі, що перешкоджає позивачу оформити статус безробітного, оскільки позивач на даний час вважається зайнятою особою.
Згідно відмови Одеського обласного центру зайнятості Одеської філії Державного центру зайнятості, ОСОБА_2 відмовлено в реєстрації як безробітного, в зв`язку відсутністю на дату прийняття рішення про надання статусу безробітного документів, визначених пунктами 17, 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792, а саме відсутність документу, який підтверджує припинення трудових відносин та встановлення факту зайнятості особи (а.с.20-21).
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Відповідно до статті 3 КЗпП до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Стаття 36 КЗпП України визначає підстави припинення трудового договору якими, крім іншого, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).
Так, згідно ч. 1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Трудовий договір припиняється тільки за наявності підстав для його припинення. Підставою припинення договору є юридичний факт або сукупність юридичних фактів, закріплених у законі та необхідних для припинення трудового договору. Вони поділяються на два види: 1) дії (життєві ситуації, що відбуваються за волею людей; вольові акти їх поведінки) сторін трудового договору або осіб, які не є його сторонами; 2) події (життєві обставини, настання яких не залежить від волі та свідомості людей: закінчення строку трудового договору; смерть працівника або роботодавця - фізичної особи тощо).
У законодавстві про працю України встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян.
Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України й залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи: припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку); розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті38,39 КЗпП України); розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті40,41 КЗпП України); розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3,7 ст.36, ст.45КЗпП України та ін.).
Отже, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін.
За будь-яких умов припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору; 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору).
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» з 03 березня 2023 року у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності з вимогами ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 38 КЗпП, ст. ст.12,13,81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЗЕМ ШИППІНГ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Одеська філія Одеського обласного центру зайнятості, про визнання припиненими трудових відносин - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 11.07.2023 року.
Суддя: