Справа № 181/1012/23
Провадження № 2/181/217/23

"21" листопада 2023 р. смт. Межова
Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Літвінова Л.Ф., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна,
У провадженні Межівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна.
Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року цивільну справу було залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На виконання вимог зазначеної ухвали, позивачкою було надано заяву про усунення недоліків позовної заяви, уточнену позовну заяву та клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Однак, ознайомившись із вказаною заявою, приходжу до висновку, що недоліки зазначені в ухвалі від 09 листопада 2023 року не було усунено.
Так, позивачка надала суду уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, при цьому у вказаній заяві не зазначено, що ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог в частині поділу майна.
Крім того, ухвалою судді від 09 листопада 2023 року позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначену про необхідність сплатити судовий збір.
Однак, позивач повторно спрямувала на адресу суду клопотання про її звільнення від сплати судового збору та додатково надала довідку про дохід за формою ОК-5.
Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
За приписами ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, враховуючи вищезазначене, єдиною підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Таким чином, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).
Суд наголошує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей звільнення сторони від сплати судового збору покладається саме на заявника.
Так, долучена до матеріалів справи довідка не є достатнім доказом, що б підтверджував скрутний майновий стан позивача, який би давав підстави для звільнення від сплати судового збору.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Виходячи з цього, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір на загальних підставах.
Відповідно до частин 11-13 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи ті обставини, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, суд вважає необхідним продовжити процесуальний строк для усунення недоліків, а саме визначити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.127, 175, 187 ЦПК України, суддя
Продовжити позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Межівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху строком на 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.
Попередити позивача, що відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Л. Ф. Літвінова