Справа № 162/430/23
Провадження № 2/162/134/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Від представника позивача - адвоката Кота С.І. через систему «Електронний суд» 07.06.2023 року надійшов вказаний позов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і надвірними спорудами в АДРЕСА_1 . У позивача є сестра та брат, які відмовились від належної їм частки спадщини на користь ОСОБА_3 , що підтверджується нотаріально посвідченими заявами. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, здійснюючи догляд за спадковим майном, володіючи та користуючись ним, зберігаючи правовстановлюючі документи спадкодавця, сплачуючи комунальні платежі, вважала, що прийняла спадщину. На звернення позивача до приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Кузьміної І.М. останній було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише у судовому порядку. З огляду на вказане, просить визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_3 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом терміном один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Позивач та відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву та клопотань від них до суду не надходило.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Із копії паспорта позивача серії НОМЕР_3 , виданого Луцьким МУ УМВС України у Воли7ській області 25.08.1998 року встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 16.09.2019 року.

Як вбачається із довідки Великоглушанського старостинського округу №589 від 22.05.2023 року та копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_5 , яка до дня смерті постійно проживала одна за вказаною адресою. У довідці також зазначено, що Великоглушанським старостинським округом посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_5 .

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_5 , посвідченого секретарем Великоглушанської сільської ради 16.08.2016 року за №143, остання заповіла у власність все майно, яке їй належить, своїй дочці - ОСОБА_3 .

Приватним нотаріусом Камінь-Каширського районного нотаріального округу Кузьміною І.М. №145/01-16 від 24.05.2023 року видано довідку про те, що ОСОБА_3 не зверталася із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін.

Разом з тим, заява відповідача ОСОБА_6 про відмову від належної їй частки спадщини датована 22.05.2023 року, а заява відповідача ОСОБА_4 про відмову від обов`язкової частки у спадщині - 01.06.2023 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1, 3 ст.1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Проаналізувавши досліджені документи та норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не надано будь яких належних та достатніх доказів на підтвердження факту проживання спадкодавця із позивачем.

Надані суду копії договорів на користування електричною енергією для побутових потреб та про надання послуг з газопостачання укладення на ім`я померлої ОСОБА_5 , а в копії квитанції про оплату доставки газу платником вказано ОСОБА_7 .

За таких обставин, позивач ОСОБА_3 не є такою, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала заяву про прийняття спадщини у порядку ст. 1269 ЦК України поза межами встановленого строку.

Разом з тим, суд не вважає такими, що відмовились від прийняття спадщини, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки із досліджених судом заяв останніх вбачається, що вони подані 22.05.2023 року та 01.06.2023 року відповідно - тобто, поза межами встановленого законом шестимісячного строку.

Щодо поважності причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем суд зазначає наступне.

У позовній заяві зазначено, що у встановлений шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки, здійснюючи догляд за спадковим майном, володіючи та користуючись ним, зберігаючи правовстановлюючі документи спадкодавця, сплачуючи комунальні платежі, вважала, що прийняла спадщину.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Така правова позиція була висловлена 26.06.2019 року у постанові Верховного Суду по цивільній справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18.

З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 1268-1270, 1272-1273 ЦК України, ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.08.2023 року.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідачі: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ