РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.,
за участю секретаря Кривенко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи КП «Жилкомсервіс», Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася у суд із позовною заявою, до відповідачів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якій просить:
1) усунути перешкоду у користуванні квартирою АДРЕСА_1 - вселити ОСОБА_1 у вказану квартиру;
2) встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 - виділити у користування мені кімнату площею 10,7 кв.м; виділити у користування Відповідачу-1 ОСОБА_2 кімнату із площею кв.м;
виділити у користування Відповідачам-2 ОСОБА_3 та Відповідачу-3 ОСОБА_4 кімнату 1 із площею 14,0 кв.м (по 7 кв.м кожному); загальні приміщення залишити у спільному користуванні всіма співвласниками, розділивши нежитлову площу на 4 співвласників - по 4,575кв.м. кожному.
3) зобов`язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй належить частина кватири АДРЕСА_1 . Відповідачі перешкоджають їй у користуванні вказаною квартирою, внаслідок чого вона просить її вселити та встановити порядок користування квартирою. Також просить розподілити особові рахунки для можливості оплати житлово-комунальних послуг за свою частку квартири.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (мати та син), у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечували зазначаючи, що ОСОБА_1 не є членом їх сім`ї, тому вони не представляють як вони будуть проживати в одній квартирі. ОСОБА_1 не приймає участі в утриманні квартири. Крім того, у квартирі зареєстрована малолітня дочка ОСОБА_3 та задоволення позову порушить її права.
3- я особа КП «Жилкомсервіс» у судове засіадння не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
3-я особа Департамент служб у справах дітей ХМР у судове засідання не з`явивсяь, повідомлявся належним чином.
Суд дослідивши зібрані в справі докази, вислухавши пояснення відповідачів, представника позивача, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 приватизована згідно із ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтва про право власності на житло від 22.08.2002 року
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 17.12.2013р. за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом визнано право власності на частину квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Також, під час розгляду даної справи ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті П`ятою Харківською міською державної нотаріальною конторою заведена спадкова справа №02-14.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3 , який у шестимісячний термін подав заяву про прийняття спадщини.

За ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи положення ч.5 ст. 1268 ЦК України частка квартири померлого ОСОБА_4 належить його сину ОСОБА_3 .

Таким чином, на теперішній час квартира АДРЕСА_1 належить - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира (статті 379, 382 Цивільного кодексу України).

Права власника квартири визначені статтею 383 Цивільного кодексу України, статтею 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Факт перешкоджання відповідачами позивачці у проживанні в спірній квартирі , підтвердили самі відповідачі у судовому засіданні, зазначаючи, що позивачку нікуди вселяти, оскільки у ОСОБА_3 є дружина та дитина, а також вони зробили ремонт в квартирі, тоді як позивач жодним чином в цьому не допомагала, не здійснює утримання квартири.

Таким чином, судом встановлено, що право позивачки на користування своєю власністю 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 , порушено відповідачами, і оскільки їй чиняться перешкоди у користуванні цим майном, вона має право вимагати усунення таких перешкод шляхом вселення у квартиру.

Посилання відповідачів на те, що позивачка не здійснює утримання квартири, що у квартирі ще мешкають члени сімї ОСОБА_3 , не є підставою для відмови у задоволені позову, оскільки зазначені обставини не є підставою для обмеження та позбавлення власника користуватися своїм майном.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Згідно висновків проведеної судової будівельно-технічної експертизи №2803/11923 від 21.05.2018р. з технічної точки зору переобладнати квартиру АДРЕСА_1 на чотири ізольовані квартири з можливістю влаштуванням окремих входів та виділити в натурі у власність кожному із чотирьох співвласників не надається можливим.

Варіант розподілу квартири АДРЕСА_1 , з врахуванням належних кожному співвласнику ідеальних часток, згідно з яких вділити і надати у власність позивачу ОСОБА_1 житлову кімнату, площею 10,7 кв.м. з можливістю влаштування окремого виходу; Виділити Відповідачу-1 ОСОБА_2 кімнату площею 12,7 кв.м; Відповідачам-2 ОСОБА_3 та відповідачу-3 ОСОБА_4 кімнату площею 14,0 кв.м; загальні приміщення залишити у спільному користуванні всіма співвласниками, закріпивши за кожним із них по 4,545 кв.м нежитлової площі, запропонувати не надається можливим.

На розгляд суду надається варіант порядку користування квартирою

АДРЕСА_1 , при якому позивачу ОСОБА_1 виділяється житлова кімната, площею 10,7,кв.м.; Відповідачу-1 ОСОБА_2 виділяється кімната площею 12,7 кв.м; відповідачам-2 ОСОБА_3 та відповідачу-3 ОСОБА_4 виділяється кімната площею 14.0 св.м; загальні приміщення залишаються у спільному користуванні всіма співвласниками. При цьому розраховано відступлення від рівності часток кожного співвласника на який розмір грошової компенсації (сума) за таке відступлення від рівності часток з боку співвласника, якому надається у користування більша площа, на користь співвласників, у яких площа користування менша.

З технічної точки зору запропонувати інші варіанти встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 не надається можливим.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 647077грн. (шістсот сорок сім тисяч сімдесят сім грн.); ринкова вартість частки кожного співвласника (1/4) складає 161769,25грн.

У судовому засіданні був допитаний експерт, який проводив експертизу, яка підтвердила проведену експертизу, зазначила, що виходила на місце та оглядала квартиру. Наявна квартира відрізняється від даних технічного паспорту в наступному: між приміщенням 6 та 1 (коридор) відсутні дверний отвір, між приміщеннями 1 та 4 (коридор та кухня ) відсутній дверний отвір, також між приміщеннями 7 та 5 (житлові кімнати ) наявний дверний отвір (наявні двері) який відчинений. Також наданих документів для проведення експертизи було достатньо.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано та проживає, в тому числі малолітня дитина на ОСОБА_3 ОСОБА_6 .

Враховуючи, що сторони не можуть дійти згоди, щодо спільного користування квартирою, враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи №2803/11923 від 21.05.2018р., з урахуванням наявності у ОСОБА_3 сім`ї, малолітньої дитини, суд вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою наступним чином: в користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 10,7 кв.м.; в користування ОСОБА_2 , виділити житлову кімнату площею 12,7 кв.м.; в користування ОСОБА_3 , виділити житлову кімнату площею 14 кв.м.; загальні приміщення - коридор, вбиральню, ванну кімнату, комору та кухню залишити у загальному користуванні.

Ті обставини, що внаслідок збройної агресії РФ зазнала пошкоджень спірна квартира, не є підставою для відмови у позові, оскільки не позбавляє позивача її власності та можливості цією власністю користуватися..

Щодо зобов`язати КП «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою, суд зазначає наступне.

Так, позивач фактично пред`являє вимоги до КП «Жилкомсервіс», разом з тим не залучаючи його як співвідповідача.

Крім того, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Доказів того, що саме КП «Жилкомсервіс» надає усі зазначені у ст. 5 Закону житлово-комунальні послуги, суду не надано.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволені позову.

За ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

За положенням ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні у суд сплачений судовий збір в сумі 1653,60грн., який підлягає стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. А також позивачем сплачені витрати на проведення експертизи в сумі 6435 грн., для вирішення вимог які судом задоволені, тому вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 10, 12, 13,77-81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), треті особи КП «Жилкомсервіс» (м.Харків, вул.Конторська,б.35, код 34467793), Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (м.Харків, вул.Чернишевська,б.55, код 26489104 ) про усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 , шляхом вселення її у вказану квартиру.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , за яким: в користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 10,7 кв.м.; в користування ОСОБА_2 , виділити житлову кімнату площею 12,7 кв.м.; в користування ОСОБА_3 , виділити житлову кімнату площею 14 кв.м.; загальні приміщення - коридор, вбиральню, ванну кімнату, комору та кухню залишити у загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальній сумі 7537 грн. 40 коп. по 3768 грн. 70 коп. з кожного.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Повний текст виготовлений 04.09.2023р.

Суддя Бородіна Н.М.