Справа № 366/15/23
Провадження № 2/366/130/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась в суд з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - Відповідач), у якому просила визнати за нею право приватної власності на спадкове майно своєї тітки, ОСОБА_2 , а саме на право на земельну ділянку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 5, 12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0218923, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.01.1997 року за № 256.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка Позивачки, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, зокрема сертифікату на земельну ділянку (пай) серії КВ № 0218923 від 21.01.1997 року на території Димарської сільської ради. Цей сертифікат втрачений.

За життя, а саме 17.10.1997 року, ОСОБА_2 склала заповіт, за яким спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і все те, що належало ОСОБА_2 на день її смерті, є її син, ОСОБА_3 .

Спадкоємцем другої черги була рідна сестра ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (мати Позивачки), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадщину після смерті своєї матері не приймав. Позивач стверджує, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на майно ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.

Позивач зазначає, що управлінням Держгеокадастру їй відмовлено в усній формі у видачі дубліката на сертифікат на право на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю бланків відповідних документів, а Іванківська районна державна нотаріальна контора відповідно не може видати свідоцтво про право на спадщину, та саме через це Позивач звернулась до суду.

04.01.2023 року позовна заяву надійшла до суду.

Ухвалою суду від 06.01.2023 року відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 06.02.2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явилась. У позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги вона підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Направив до суду лист, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Керуючись ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч.1 ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.04.1959 року. Згідно цього свідоцтва, її матір`ю є ОСОБА_4 .

23.08.1980 року, ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.08.1980 року. За цим свідоцтвом, після укладення шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.08.1973 року. За цим свідоцтвом, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 20.08.1974 року. За цим свідоцтвом, її батьками також є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .

Таким чином, судом достовірно встановлено та ніким не оспорюється, що матір ОСОБА_1 (Позивач), ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_2 , а остання є тіткою Позивачки.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 22.01.1964 року. За цим свідоцтвом, його матір`ю є ОСОБА_2 (тітка Позивачки).

Таким чином, ОСОБА_3 є двоюрідним братом Позивачки.

17.10.1997 року, тітка Позивачки, ОСОБА_2 склала заповіт, який нотаріально посвідчений виконкомом Димарської сільської ради, зареєстрований у книзі нотаріальних дій за № 15. За цим заповітом, ОСОБА_2 на випадок її смерті дала розпорядження про те, що все її майно, будинок, гроші, де б вони не були, з чого ю вони не складались, заповідає своєму синові ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір Позивачки, ОСОБА_4 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 16.07.2020 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 23.07.2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 25.11.2002 року.

Відомостей про те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину та розпорядився нею матеріали справи не містять, сторонами таких відомостей не надано.

30.12.2021 року постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., Позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 5,12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії КВ № 0218923 виданого 21.01.1997 року, у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документа (сертифікат втрачено).

Крім цього, у постанові зазначено, що за даними нотаріальної контори після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняла ОСОБА_1 (Позивачка). Інших спадкоємців немає.

Згідно виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), 21.01.1997 року на ім`я ОСОБА_2 (тітка Позивачки) видано та зареєстровано сертифікат № 256 на право на земельну частку (пай) розміром 5,12 га, вартістю 33709,10 грн. Назва колективного с/г підприємства КСП «Дружба». Підстава для реєстрації: Рішення Іванківської РДА № 21 від 21.01.1997 року.

Станом на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року, положення якого слід застосувати при прийнятті рішення у справі.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 529, 530 цього Кодексу, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Отже, єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом є її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та не прийняв спадщину.

Таким чином, право на спадкування мало перейти до сестри померлої, ОСОБА_4 (матір Позивачки), однак, як встановлено судом, вона померла до часу відкриття спадщину.

У такому випадку, для визначення наступного спадкоємця, слід застосувати положення ст. 551 цього Кодексу.

За цією зазначеною статтею, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи положення наведеної статті та положення ст. 530 ЦК УРСР, єдиною спадкоємницею ОСОБА_2 є її племінниця, ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

За цим же листом, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

За таких обставин, оскільки отримати дублікат виданого сертифікату в позасудовому порядку не можливо та враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовляється лише в одному примірнику, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин цієї справи та застосованих норм права, на переконання суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна. Це право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

Разом з цим, слід звернути увагу, що позивач зазначає цільове призначення земельної частки (паю) як для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак, жодних доказів того, що спірна земельна частка (пай) має саме таке цільове призначення, Позивачем не надано.

Визнання судом за Позивачем права власності на земельну частку (пай) у цьому випадку із зазначенням вищенаведеного цільового призначення є порушенням як засад (принципів) змагальності сторін у цивільному судочинстві (ст. 12 ЦПК України) доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), так і порядку встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок.

Порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок регламентовано у ст. 20 Земельного кодексу України, за порушення якого, настають наслідки, передбачені ст. 21 цього Кодексу, а тому, в частині визнання права на земельну частку (пай) як такої, що має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, слід відмовити.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір

У позовній заяві позивач просив у разі ухвалення рішення на його користь не стягувати з відповідача сплачену ним суму судового збору, а тому, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 211, 223, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право приватної власності на право на земельну частку (пай) розміром 5, 12 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки на місцевості, що належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії КВ № 0218923 виданого 21.01.1997 року, зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 256.

Судові витрати зі сплати судового збору ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 06.02.2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_9 ).

Відповідач:

Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (юридична адреса: 07201, Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, 7. Код )

Суддя Н.П. Слободян