Справа № 206/4146/23
Провадження № 2-з/206/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій посилаючись на вимоги ст.ст.116-118ЦПК України просить суд витребувати від ПАТ «Банк Восток» інформацію, про прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи перебування, засоби зв`язку, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта особи, якій належить картковий рахунок НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Восток». В обґрунтування заяви зазначено, що 18.08.2023 нею було здійснено 4 платежі на загальну суму 88 000,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Восток», що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Разом з цим, зазначені кошти були направлені помилково (безпідставно), в результаті повідомлення ОСОБА_1 невідомою особою реквізитів вказаного карткового рахунку для оплати послуг з доставки товарів, які остання фактично не отримала, про що здійснено відповідне повідомлення до правоохоронних органів щодо можливих шахрайських дій. З метою встановлення власника вказаного карткового рахунку та, відповідно, звернення до нього із вимогою щодо повернення помилково (безпідставно) перерахованих грошових коштів на підставі положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, нею особисто (в усному порядку) та через адвоката (шляхом направлення адвокатських запитів в її інтересах) звернулась до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (банківська установа, в якій відкрито рахунок відправника коштів ОСОБА_1 ) та Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» (банківська установа, в якій відкрито рахунок невідомого отримувача коштів) із вимогою про надання інформації про прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи перебування, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта особи, якій належить картковий рахунок НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Восток». Однак, відповіді на вказані усні та адвокатські запити не були надані із посиланням на те, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом (персональними даними та банківською таємницею), зокрема, АТ КБ «ПриватБанк», повідомлено про конфіденційність та наявність вказаної інформації у ПАТ «Банк Восток», а ПАТ «Банк Восток» було проігноровано запити, хоча строк на надання відповіді (5 днів) сплив. В зв`язку з чим заявник вимушений звернутись до суду з даною заявою. Суд, дослідивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, доходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. ч. 2, 3 ст. 116 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Частиною 5 цієї статті Кодексу передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі. Відповідно до положень п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, в заяві про забезпечення доказів зазначаються, між іншим, обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Згідно із ч. 5 ст.118ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів, заявник посилається на те, що відповіді на вказані усні та адвокатські запити не були надані банками із посиланням на те, що запитувана інформація є інформацією з обмеженим доступом (персональними даними та банківською таємницею), зокрема, АТ КБ «ПриватБанк», повідомлено про конфіденційність та наявність вказаної інформації у ПАТ «Банк Восток», а ПАТ «Банк Восток» відповідь так надана і не була, а надання інформації є важливою для майбутнього позову. Тобто на час звернення до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 не отримала від ПАТ «Банк Восток», відмови щодо надання запитуваної інформації. Разом з тим, слід зазначити про те, що заява про забезпечення доказів не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник до подачі позову, можуть бути втрачені або збирання чи їх подання стане згодом неможливим чи утрудненим. Ненадання банком запитуваної інформації не може бути підставою припускати, що банк якимось чином буде перешкоджати в подальшому в наданні доказів, зокрема, на стадії після подачі заявником позовної заяви та витребування цих доказів судом після відкриття провадження у справі. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною заявника не достатньо обґрунтовано та доведено необхідність забезпечення доказів до подачі позову, та те, що наявні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подачі позову відмовити, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Відмовляючи в задоволенні даної заяви про забезпечення доказів до подачі позову, судом враховано, що заявник, як позивач, після пред`явлення позову, не позбавлений права звернутися до суду із заявою про витребування доказів із відповідним обґрунтуванням необхідності їх витребування з огляду на заявлені позовні вимоги. На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.116-118, ст.ст. 247, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко