Номер провадження: 22-ц/813/5187/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа - приватний нотаріус Різой Наталія Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Різой Наталія Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заявлених вимог

26 січня 2023 року заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Цуркан Ю.В.,звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати арешт, накладений згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року, справа 947/21472/20 на квартиру АДРЕСА_1 .

В своїй заяві посилається на те, що на теперішній час відпала необхідність в забезпеченні позову, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаною заявою.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2023 року постановлено клопотання позивача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2020 року по цивільній справі № 947/21472/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Різой Наталія Вікторівна про визнання договору дарування недійсним.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції керувався тим, що рішення у справі за позовом набрало законної сили, заходи забезпечення позову вживались саме за заявою позивача задля забезпечення поданого ним позову, який було задоволено, вважав за доцільне скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2023 по справі № 947/21472/20 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання представника позивача про скасування заходів забезпечення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд навмисно проігноровано, що за його касаційною скаргою 21.02.2023 Верховним Судом відкрито касаційне провадження по справі № 947/21472/20, витребувано справу з Київського районного суду м. Одеси та задоволено клопотання скаржника про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17.01.2023 року та рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 року по справі № 947/21472/20 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку,тому рішення має статус аналогічно тому, що не набрало законної сили.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Цуркан Ю.В. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Пояснення учасників справи

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Адвокат Цуркан Ю.В. у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що суд першої інстанції правильно застосувавши норми процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/21472/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Різой Наталія Вікторівна про визнання договору дарування недійсним.

Під час розгляду справи ухвалою суду від 03.08.2020 року за заявою позивача було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Визнано Договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 02 серпня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Різой Н.В. 02 серпня 2017 року зареєстрований в реєстрі за № 461 недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення в Одеському апеляційному суді.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.01.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2023 року ухвалено касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 січня 2023 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене судове рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Питання щодо скасування заходів забезпечення позову вирішується відповідно до положень ст. 158 ЦПК України.

Частинами 7, 8, 9 та 11 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Отже, ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, то згідно з частинами дев`ятою, десятою статті 158 ЦПК України підстави для збереження заходів забезпечення позову на момент розгляду даного клопотання відсутні, а тому їх слід скасувати.

Колегія суддів зазначає, що збереження заходів забезпечення позову, якими було накладено арешт на майно позивача після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі про відмову у задоволені позову є порушенням прав позивача на вільне володіння своїм майном.

Посилання скаржника на те, що за його касаційною скаргою 21.02.2023 Верховним Судом відкрито касаційне провадження по справі № 947/21472/20, не заслуговує на увагу, сам факт звернення учасника справи з касаційною скаргою не є підставою для збереження заходів забезпечення позову, до того ж, зазначені заходи застосовані за заявою позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 22 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький