ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7322/23 Головуючий суддя І інстанції Цвірюк Д. В.
Провадження № 22-ц/818/1710/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Заява про забезпечення (скасування забезпечення) позову або доказів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкові від 12 липня 2023 року по цивільній справі №638/7322/23, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності, в межах вартості завданої шкоди у розмірі 167 613,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що позивачами подано до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 117 613,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 будучи власником квартири АДРЕСА_1 самовільно обрізав розведення холодного водопостачання на рівні ніші водопостачання квартири та не заглушив його, що призвело до спричинення збитків позивачам, як власникам квартири поверхами нижче, та тривалий час не вчиняє жодних дій для відшкодування вартості майнової шкоди. Своїми діями відповідач всіляко намагається відкласти вирішити питання щодо відшкодування шкоди або уникнути відшкодування взагалі. Вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у наслідок залиття квартири позивачів, відповідно до акту обстеження та висновку експертизи складає 117 613,00 грн.

Як на підставу звернення із заявою про застосування заходів забезпечення позову посилається на те, що ОСОБА_3 будучи обізнаним про наявність майнових вимог позивачів буде намагатись вчинити дії по відчуженню належної йому нерухомості, а також існує велика вірогідність того, що відповідач до вирішення спору по справі або до набрання рішенням суду законної сили вчинить дії, які унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Враховуючи те, що розмір завданої шкоди є значно меншим ціни вартості квартири, яка належить відповідачу, вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна в межах заявленої суми позовних вимог. На підставі викладеного просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Цимбалюк С.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначив про невідповідність висновків суду обставинам справи, наполягає на тому, що є обставини, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, тобто є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказує, що між сторонами у даній справі дійсно виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Вважає, що з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просив вжити в порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, слід скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах ціни позову на майно відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, що відповідно до ст.ст. 131, 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказаним вимогам оскаржене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд зазначив, що позивачем не надано належних, підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач послався на те, що з вини відповідача сталося залиття їх квартири, внаслідок чого матеріальна шкода складає 117613 грн, тому в межах зазначеної суми просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №336831869 від 23.06.2023 р.) ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з тим, що заходи забезпечення позову мають грунутуватися на обґрунтованих припущеннях щодо реального ризику виникнення істотних перешкод для виконання рішення суду, тобто бути необхідними у світі конкретних обставин справи.

За обставинами справи залиття квартири позивача відбулося внаслідок проведення відповідачем ремонту у своїй квартирі, та відповідач не погоджується добровільно відшкодувати шкоду, що само по собі не свідчить про наявність реального ризику невиконання рішення суду, а може впливати на судові витрати сторін.

Натомість позивачем не наведено будь-якого обґрунтування на підставі якого можна було б дійти висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, а викладені в поданій позивачем заяві посилання на ухиляння відповідача від виконання рішення суду є припущеннями позивача, які не підкріплені будь-якими міркуваннями та доказами на їх підтвердження.

Тому доводи скарги щодо наявність об`єктивних обставин, які на перший погляд свідчать про необхідність застосування зебезпечення позову у вигляді арешт квартири належним чином не обґрунтовані, а висновки суду першої інстанції є правильними.

Крім того суд апеляційної інстанції зважає на вимоги ч. 3 ст. 150 ЦПК України про те, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачем не доведено, що обраний спосіб забезпечення позову є співмірним щодо розміру заявленим позовним вимогам на суму 117613 грн. та вартості квартири відповідача.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Обраний позивачем вид забезпечення позову може призвести до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арешт майна обмежує правомочності відповідача використовувати належне йому на праві власності майно. У даному випадку спір виник про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири позивача, що не змінює особу відповідача після завдання цієї шкоди. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії, у даному випадку житлом, яке має істотне значення для основоположних прав кожної особи.

Таким чином, колегія суддів, проаналізувавши зміст позовних вимог, враховуючи безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, дійшла висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З огляду на зміст позовних вимог та запропоновані позивачем заходи забезпечення позову, на необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами позивача та відповідача, колегія суддів з урахуванням принципу пропорційності, чт. 11 ЦПК України, приходить до висновку про те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову є неспівмірним з позовними вимогами та в значній мірі необґрунтовано обмежує права відповідача, як власника квартири, в результаті чого надає додаткову перевагу інтересам позивача над інтересами відповідача, чим порушує забезпечення гарантування збалансованості інтересів сторін.

За таких обставин суд правильно відмовив в задоволенні заяви. Доводи скарги не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Ухвала постановлена із дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 листопада 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегія І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.