Справа № 367/4588/23
Провадження №2-з/367/107/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 липня 2023 суддя Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М., розглянувши заяву, подану представником позивача адвокатом Ременюк Т.О., яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк», про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Ременюк Т.О., яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк», звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання прав іпотекодержателя, в якій просить: визнати предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору № 26/1-22 від 04 травня 2007 року такі об`єкти нерухомого майна: будинок, загальною площею 259,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2108) та земельну ділянку кадастровий номер: :01:121:2118, цільова призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1205 га; визнати за Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» право іпотеки на нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею 259,8 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2108) та земельну ділянку кадастровий номер: :01:121:2118, цільова призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1205 га за адресою АДРЕСА_1 ; внести запис до державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна, а саме: будинок, загальною площею 259,8 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2108) та земельну ділянку кадастровий номер: :01:121:2118, цільова призначення : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1205 га АДРЕСА_1 та внести відповідний запис в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження вказаного приміщення.

Разом з позовною заявою, адвокатом Ременюк Т.О. подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, загальною площею 259,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2108) та земельну ділянку кадастровий номер :01:121:2118, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1205 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 04.05.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 400/29/07-Пі.

Згідно з умовами договору, Банк у період з 04.05.2007 по 03.05.2017 надав ОСОБА_2 право скористатися кредитом на загальну суму 60 000, 00 швейцарських франків на поточні потреби із розрахунку 9,2% річних за час фактичного користування кредитом, а остання зобов`язалася сплачувати кредитору проценти за користування кредитом та комісії в порядку визначеному договором, своєчасно та в повному обсязі повертати кредит у порядку визначеному договором, тощо.

Крім того, згідно Додаткової угоди №1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 400/29/07-Пі від 04.05.2007 сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 27 травня 2009 року становить 50 452, 21 швейцарських франків зі сплатою 10,00 % річних та в зв`язку із цим відповідні зміни до тексту договору кредиту, а саме: повернення кредиту має здійснюватися згідно графіку погашення тіла кредиту на 10-е число кожного місяця, з кінцевим терміном повернення Кредиту - 03 травня 2017 року

04.05.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку земельну ділянку, загальною площею 0,1205 гектара (цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер: :121:0901).

У подальшому рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.05.2016 у справі № 367/1568/16-ц за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 654 448,32 (два мільйони шістсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста сорок вісім гривень тридцять дві копійки).

10.09.2019 загальними зборами АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк», шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у даному акті, з 15.10.2019 року виникає у АТ «Альфа-Банк». Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за передавальним актом від 15.10.2019 є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019р. На підставі зазначених документів правонаступником Акціонерної товариства «Укрсоцбанк» та належним кредитором за Кредитним договором та спірним договором іпотеки є Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

У подальшому 01.12.2022 АТ «Альфа-Банк» було змінено назву на АТ «СЕНС БАНК».

У ході виконання судового рішення про стягнення заборгованості та перевірки стану заставного майна на запит за пошуковими параметрами місцезнаходження нерухомого майна, а саме предмету іпотеки, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було отримано розширений витяг № 316103670 від 25.11.2022.

З вищезазначеного витягу, АТ «СЕНС БАНК» стало відомо про перехід права власності на предмет іпотеки до третіх осіб та зміну правової природи предмету іпотеки.

Так, з розширеного витягу № 316103670 від 25.11.2022 встановлено, що право власності на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1205 гектара (цільове призначення будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер: :01:121:0901) належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 . Окрім того, встановлено, що 12.08.2015 земельній ділянці за адресою : АДРЕСА_1 , площею 0,1205, було присвоєно інший кадастровий номер :01:121:2118 за заявою ОСОБА_4 на підставі Технічної документації із землеустрою.

Відповідно до пункту 1.7 договору Іпотеки заміна предмету іпотеки здійснюється Іпотекодавцем тільки на основі письмової згоди Іпотеко держателя.

Відповідно до пункту 1.14 договору Іпотеки у випадку, якщо протягом дії договору іпотеки Іпотекодавець стане власником нерухомого майна, що буде розташований на земельній ділянці (предметі іпотеки), таке нерухоме майно стане частиною предмета іпотеки з моменту виникнення у Іпотекодавця права власності на предмет іпотеки.

Так, як встановлено з Витягу Іпотекодавець ОСОБА_4 24.05.2017 зареєструвала за собою право власності на будинок, загальною площею 289,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 . У подальшому, на підставі договору дарування від 11.10.2018 здійснила відчуження будинку та земельної ділянки, що є предметом іпотеки родичам, які в подальшому 16.02.2022 здійснили відчуження предмету іпотеки відповідачу.

Заявник зазначає, що банк своєї згоди на відчуження предмету іпотеки не надавав, вважає, що такі дії Іпотекодавця щодо відчуження предмету іпотеки, присвоєння нового кадастрового номеру земельній ділянці, на якій розташований будинок, який є предметом іпотеки були направленні на уникнення відповідальності за не виконання умов кредитного договору, адже вчинені після винесення рішення про стягнення заборгованості.

Наголошує, що предмет іпотеки не перебуває під Іпотекою Банку, вже декілька разів було здійснено відчуження предмету Іпотеки за відсутності відповідної згоди банку, а відповідач, розуміючи про наявність права вимоги на предмет іпотеки матиме можливість здійснити відчуження квартири з метою ухилення від відповідальності.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що вищевказане майно може бути і далі відчужене відповідачем третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є визнання прав іпотекодержателя за іпотечним договором № 26/І-22, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , предметом якого є спірна земельна ділянка загальною площею 0,1205 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, кадастровий номер: :01:121:0901

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Ременюк Т.О. просила суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:121:2118, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1205 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та будинок, загальною площею 259,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2108), у зв`язку з тим, що іпотекодавець ОСОБА_4 24.05.2017 зареєструвала за собою право власності на будинок, загальною площею 289,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , в подальшому на підставі договору дарування від 11.10.2018 року здійснила відчуження будинку та земельної ділянки, що є предметом іпотеки родичам, які в подальшому 16.02.2022 здійснили відчуження предмету іпотеки новому власнику ОСОБА_1 .

Зі змісту заяви про забезпечення позову встановлено, що остання містить посилання позивача на те, що обраний захід забезпечення позову покликаний запобігти спробам утруднити подальше реальне виконання судового рішення у разі задоволення вимог, що є предметом позову по справі, при цьому не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б свідчили, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Так, посилання представника позивача на доводи щодо ймовірності продажу спірної земельної ділянки та розташованого на ній будинку, не можуть бути оцінені судом як обставини, що свідчить про недобросовісність поведінки саме ОСОБА_1 , у правовідносинах саме із позивачем.

Твердження представника позивача про фактичну можливість ОСОБА_1 здійснити відчуження земельної ділянки та земельної ділянки, оскільки останній є їхнім власником, не є достатньою підставою для втручання в право власності особи (власника майна) та обмеження його правомочностей шляхом накладення арешту на земельну ділянку та будинок.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вище викладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258-261-210 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Ременюк Т.О., яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Сенс Банк», про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.М. Третяк