Провадження № 2-з/357/123/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2023 р. суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бебешко М. М. розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання недійсними договорів.

Обґрунтовуючи причини необхідності вжиття вказаних заходів, зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка залишила заповіт на заявника. Померлій матері заявника належала на праві власності 19/50 частина будинку АДРЕСА_1 . Наразі заявник дізнався, що 02.11.2022 на підставі договору про поділ нерухомого майна будинок АДРЕСА_1 був поділений між співвласниками за померлою ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 , який вона 15.03.2023 подарувала ОСОБА_3 . Оскільки ОСОБА_2 , будучи хворою, не усвідомлювала значення своїх дій, тому не могла укласти вищезазначені договори, заявник має намір захисти своє порушене право в суді та подати позов про визнання вищезазначених правочинів недійсними, зокрема про визнання недійсним договору про по нерухомого майна від 02.11.2022 року та про визнання недійсним догові дарування від 15.03.2023 року. Заявник вважає, що ОСОБА_3 свідомо заволоділа майном помер ОСОБА_2 , шахрайським шляхом, а тому є всі обґрунтовані підстави вважати, що вона реалізує його у будь-який момент, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч.13 ст.7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З матеріалів справи убачається, що заявник має намір звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору про поділ нерухомого майна від 02.11.2022 та визнання недійсним договору дарування від 15.03.2023 будинку АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майно, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Отже, у разі задоволення позову може бути скасовано рішення державного реєстратора та права власності на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_3 .

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами виник спір щодо правомірності набуття права власності відповідачем на житловий будинок, позивач навів обґрунтовані припущення про те, що ОСОБА_3 може відчужити його на користь третіх осіб, що стане підставою для звернення до суду з іншим позовом для захисту порушених прав позивача. Тому, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у вигляду арешту на житловий будинок, враховуючи наслідки невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту житловий будинок.

Керуючись ст.149-153, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 102 кв. м. який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 . РНОКПП НОМЕР_2 . Місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя М. М. Бебешко