справа № 642/2075/22
провадження 2/642/96/23
У Х ВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Борсук В,Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

30.08.2023 року в ході розгляду справи було заявлено відвід судді Гримайло А.М. представником відповідача адвокатом Юшко Т.Г.

31.08.2023 заява про відвід безпосередньо була передана у провадження головуючого судді.

Мотивуючи подану заяву, представник відповідача посилається на те, що на початку судового засідання суд не з`ясував та не довів до відома присутніх учасників в судовому засіданні про те, чи всі учасники судового процесу повідомлені належним та чи вручено їм під розписку судові повістки. В судове засідання 30.08.2023року позивач по справі ОСОБА_3 не з`явився, суд не встановив причини його відсутності на початку судового засідання, не з`ясовував чи надходила до суду його заява про розгляд справи за його відсутності. Доречи, при ознайомленні з матеріалами справи, заява про те, що позивач просив розглядати справу в підготовчому засіданні або по суті без його участі - відсутня. Суд це питання в ході розгляду справи не з`ясовував. Суд 30.08.2023 року не з`ясовував чи можливо розглядати справу без учасників справи позивача та відповідача та розпочав розгляд справи.

Крім того, позиція представника позивача відрізнялася від заявленого позову, то з`ясувати питання, які є суттєвими та істотними для розгляду справи по суті, а саме: де, коли, ким, у якому місті, в якій валюті, якими купюрами передавалися кошти відповідачу по справі відповіді надати представник позивача не зміг, оскільки повідомила, що цього не знає, також представник позивача не міг надати відповідь де саме укладався договір позики, розписки, коли і ким, та чи є інший договір позики та в кого він зберігається.

Враховуючи, те що представник позивача не змогла надати пояснення стосовно обставин справи, оскільки послалася на те, що вони їй невідомі, змінила обґрунтування позову, тому виникла необхідність заявляти клопотання про обов`язкову явку та виклик до суду позивача по справі ОСОБА_3 для дачі пояснень. Однак у протокольній ухвалі 30.08.2023 року суд відмовив у його виклику до суду, не навівши своє обґрунтування та не зазначивши мотивів відмови у виклику позивача.

Суд, відмовляючи у виклику позивача для дачі особистих пояснень, не навів при цьому свого обґрунтування в протокольній ухвалі та не визнав його явку обов`язковою, що суперечить принципу змагальності сторін. У такому випадку склалося враження, що судове засідання проводиться з надмірним формалізмом та самим судом порушується принцип змагальності сторін та права сторони відповідача на розгляд своєї справи справедливим судом і ці факти викликають сумніви щодо неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи по суті.

Представник позивача проти задоволення заяви про відвід заперечувала.

Дослідивши підстави та доводи поданої заяви про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також процесуальних порушень в діях судді за вказаних представником відповідача у поданій заяві обставин.

Визначені представником відповідача підстави відводу судді є виключно голослівними твердженнями сторони у справі, які виникли через непогодження сторони відповідача із процесуальними рішення головуючого у справі судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10.12.2009 у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

За вказаних обставин, перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки фактично представником відповідача заявлено відвід судді з причин незгоди з процесуальними рішеннями суду, а жодна з наведених у законі підстав для відводу судді не знайшла свого підтвердження, при цьому останньою не доведено, що розгляд справи суддею Гримайло А.М. може призвести до ймовірності ухвалення незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати заявлений представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відвід судді Гримайло А.М. у цивільній справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - необґрунтованим.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 05.09.2023. о 09.00 год.

Суддя А.М. Гримайло