Справа № 199/9220/23
(2/199/3197/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., за участі прокурора Дороганя О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом Виконувача обов`язків керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, третя особа: Дочірне підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» -

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов`язки керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області 31 жовтня 2023 року звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки і стягнення судових витрат.

Позивач в своїх позовних вимогах та з представником посилаються на те, що відповідно до ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України ст. 13, 14, Земельного кодексу України ст. 78, 92, 93, 102-1, 116, 118, 119, і 23, 125, 126 Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них (Закону «Про оренду землі») та ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У позові позивач посилається на те, що за результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з`ясовано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою РФ відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯИ №383719, виданого 14.01.2010 на підставі свідоцтва про праві спадщину за законом, серія ВМО №676190 від 19.11.2009, виданого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контри Донецької області Будика Н.М., набула право власності на земельну ділянку з кадастровий номером :07:000:0242, площею 7,37 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області.

На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, відділом Держкомзему у Володарському районі. 14.01.2010 ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 383719, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 15100037.

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 03.04.2019 року за № 31033195 державним реєстратором Нікольської районної державної адміністрації Донецької області Ізюмовою О.О. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217).

Крім того, згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав вищезазначена земельна ділянка 30.09.2017 на підставі додаткової угоди до договору оренди землі № 602 від 19.12.2006, укладеного між ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» та ОСОБА_2 , змінено орендодавця ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на орендодавця ОСОБА_1 . Строк дії договору 22 роки. Договір припиняє свою чинність у 2030 році після завершення сільськогосподарських робіт.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідач станом на дату набуття права власності на вказану земельну ділянку була громадянкою РФ (паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.04.2008 відділенням по району Жулебіно ОУФМС росії по м. Москва) та проживала на території російської федерації за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою підтвердження зазначених відомостей Маріупольською окружною прокуратурою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області спрямовано запит від 25.07.2023, у відповідь на який Головне управління листом від 27.07.2023 року повідомило, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМС ДМС України, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться. Зареєстрованою/знятою з реєстрації місця проживання на території Донецької області не значиться. З питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України, відповідач не зверталася.

Таким чином, відповідач є громадянкою РФ та громадянство України не набувала. Разом з тим, остання, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужила даний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається його власником.

У зв`язку із вказаним, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0242, площею 7.37 га, шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. У зв`язку з викладеним позивач просив суд конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РПОКПП НОМЕР_2 ), з кадастровим номером :07:000:0242, площею 7,37 та із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розцінювану на території Топролинської сільської ради Нікольського району Донецької області (на теперішній час територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217), шляхом припинення права власності, відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 03.04.2019 за № 31033195, та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. А також просив стягнути з відповідача судовий збір.

Прокурор в судовому засіданні позові вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник дочірного підприємства «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 13, 14 Конституції Українивизначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу Українивизначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК Українисуб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК Україниможуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. 3 ст.81 ЗК Україниіноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.

Згідно ч. 4 статті 81 ЗК Україниземлі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст.145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Пунктом 10 ч. 1 ст.346 ЦК Українивизначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 статті 41 Конституції Українивизначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Судом з`ясовано, що за ОСОБА_1 , яка є громадянкою РФ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія ВМО №676190 від 19.11.2009 набула у власність земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :07:000:0242, площею 7,37 га, розташовану на території Тополинської сільської ради Нікольського району Донецької області (на теперішній час - територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області).

Право власності на зазначену земельну ділянку 03.04.2019 зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У подальшому, 30.09.2017 на підставі додаткової угоди до договору оренди землі № 602 від 19.12.2006, укладеного між ДП «Ілліч-Агро Донбасе» ПАТ «ММК ім. Ілліча» та ОСОБА_2 змінено орендодавця ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на орендодавця ОСОБА_1 . Строк дії договору 22 роки. Договір припиняє свою чинність у 2030 році після завершення сільськогосподарських робіт.

Водночас, суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні і ромадянн та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до часі ніш другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, шо належать їм на праві приватної власності.

Згідно із ч. З сг. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть напувані права власності на земельні ділянки відповідно до час тини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти. дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власнос ті: в) прийняття спадщини.

Отже, суд вважає, оскільки відповідач, будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог ч.4 ст.81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності (з 03.04.2019) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217), добровільно її не відчужила, тому слід конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області вказану земельну ділянку, що буде достатнім способом захисту прав позивача, спрямованим на поновлення порушених прав держави та повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того конфіскація є одним із способів припинення права власності згідно ст.346 ЦК України

Частиною 4 ст. 81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власникові.

Що стосується вимог щодо визнання права власності за державою, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на спірну земельну ділянку, дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визнання права власності на спірну земельну ділянку за Головним управлінням Держгеокадастру у Донецької області буде суперечити вимогам закону та порушувати права відповідача, оскільки саме на Головне управління Держгеокадастру у Донецької області чинним земельним законодавством покладено обов`язок із реалізації конфіскованої земельної ділянки на прилюдних торгах та виплати коштів, з вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, відповідачу. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 4194,27 грн.

Керуючись ст. ст. 12,81,133,141,263-265 ЦПК України, ст. ст. 346,354,378 ЦК України, ст. ст.140,143,145,148 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Виконувача обов`язків керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, третя особа: Дочірне підприємство «Ілліч-Агро Донбас» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,- задовольнити частково.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області земельну ділянку із кадастровим номером :07:000:0242 площею 7,37 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території територіальної громади Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217), яка належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )на користь Донецької обласної прокуратури () судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 4194,27 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко