г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3864/23
Номер провадження 2/213/1585/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Мазуренко В.В., розглянувши заочно в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №213/3864/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що 17 січня 2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №879109070 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт товариства і обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 15000,00 грн, пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який направлений останньому на номер мобільного телефону, вказаного ним у заявці на отримання грошових коштів. Кредитор виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому умовами договору.

Відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 27038,51 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. та судові витрати по справі. Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача на підставі Договорів факторингу.

В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.

26 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

На підставі заявки відповідача від 17.01.2022 на отримання грошових коштів у кредит, 17 січня 2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №879109070, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 23300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 140 днів. Пунктом 1.4 договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту за весь час користування ним. У разі простроченне повернення будь-якого з платежів передбачено нарахування процентів за ставко 474,50% річних (1,30% в день від суми кредиту).

Відповідно до пункту 2.2.2.1. Договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно Графіку платежів, на банківський рахунок Кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору. Якщо позичальник не сплатив платіж в день настання його дати належної сплати, визначеної Графіком платежів, з наступного календарного дня він повинен виплатити кредитодавцю штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми Кредиту , визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення (п. 4.3. Договору).

Як передбачено п. 5.1 Договору, його невід`ємною частиною є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення Договору.

Згідно з графіком розрахунків до договору сторони погодили, що загальна вартість кредиту становить 37367,20 грн, з яких 14067,20 грн проценти. Реальна річна процентна ставка 1006,88%.

Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «МNV855МВ», який було відправлено йому на номер мобільного телефону, вказаній у заявці на отримання грошових коштів у кредит, 17.01.2022 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 23300,00 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням 78f149be-c578-4bc5-83a9-a859b96f1dc4 від 17.01.2022.

На підставі договорів факторингу від 28.11.2018 року №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», від 05.08.2020 №05/0820-01, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», від 04.08.2023 року №04/08/23-01, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №879109070 від 17.01.2022 року у загальному розмірі 27038,51 грн.

Відповідно до доданої до позовної заяви виписки з особового рахунка за кредитним договором №879109070 станом на 11.08.2023 заборгованість відповідача складає 27038,51 грн, з яких 21814,02 грн прострочене тіло кредиту, 5224,49 грн прострочені відсотки. Заборгованість відповідачем не погашена.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Встановлено, що відповідачу були надані кредитні кошти на підставі укладеного договору, останній належним чином умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного встановлено, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №879109070 від 17 січня 2022 року.

Відповідач (позичальник) не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування.

Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів та комісії за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним.

Відповідно до приписів ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: копія договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2022 року; додаткова угода № 49 від 08.08.2023 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 09.08.2023; рахунок від 09.08.2023 про оплату правової допомоги у розмірі 5000 грн. платіжна інструкція від 09.08.2023 року №1077 на суму 5000, 00 грн.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також оскільки відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 530, 611, 612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 137,141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №879109070 від 17 січня 2022 року у розмірі 27038 (двадцять сім тисяч тридцять вісім) гривень 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, а також судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місцезнаходження:02090, м. Київ, Харківське шосе, буд. 19, оф.2005, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Дата складення повного тексту судового рішення 14 листопада 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко