РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , яка дія в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка дія в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що відповідач не проживає в квартирі з початку 2021 року, однак залишається зареєстрованим в ньому, а це перешкоджає дітям реалізувати свої майнові права.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак остання подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просила проводити судове засідання у її відсутності.

В судове засідання відповідач не з`явився, однак подав на електронну адресу суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просив суд справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 жовтня 2006 року, від якого мають двох доньок - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 травня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано

Відповідно до Договору дарування квартири серії НРА № 806635 від 02.07.2021 року відповідач передав безоплатно, а позивач як законний представник їх доньок прийняла у приватну особисту власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 06.07.2023 року у спірній квартирі зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (діти) і ОСОБА_4 (відповідач).

Відповідно до вимог ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з положень ст.150 Житлового кодексуУкраїни та ст.383Цивільного кодексу України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Факт непроживання відповідача у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 02 листопада 2021 року, підписаний трьома сусідами та Керуючою компанією «Будсервіс».

Дійсність зазначеного акту сумнівів у суду щодо його об`єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали, є сусідами позивача, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належній позивачу квартирі, а тому цей акт приймається судом як доказ.

Через реєстрацію вiдповiдача у квартирі позивач як законний представник неповнолітніх дітей не може у повній мірі здійснювати реалізацію прав власників нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню квартири, що пов`язані із реєстрацією у квартирі відповідача.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, тобто підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування спірним житлом, передбачених ст.71 ЖК України, немає.

Також враховуючи, що відповідач відповідно до поданої ним заяви від 04.09.2023 року позовні вимоги визнав, а отже є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,263-265 ЦПК України, ст.ст.71,72,150 ЖК України, ст.391,405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка дія в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , яка дія в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина