Справа № 683/1842/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду

установив:

3 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду. Свою заяву мотивує тим, що 10 липня 2023 року Старокостянтинівським районним судом була розглянута справа за позовом Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Вказує, що зазначеним рішенням стягнуто із відповідачів солідарно на користь позивача 20865,27 грн заборгованості за послуги з теплопостачання та судові витрати. Заявник вказує, що відповідачі готові виконати рішення суду, однак у них склались обставини, що унеможливлюють виконання цього рішення. Вказує, що ОСОБА_3 на даний час є безробітною та немає доходів, він є також безробітним та хворіє після перенесеного інфаркту, а ОСОБА_4 не проживає за зазначеною адресою, а перебуває на тимчасово окупованій території.

Тому просить суд відстрочити виконання рішення Старокостянтинівського районного суду від 10 липня 2023 року по справі за Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання до закінчення оголошеного в Україні воєнного стану, але не більше ніж на один рік.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила.

Дослідивши подану заяву, суд пришов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»,за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання,

відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

У пункті 10 Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження», роз`яснено, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе; у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або ч його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Фактично, чинне законодавством не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового

рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник не довів належними та допустимими доказами на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він та відповідачка ОСОБА_3 є безробітними не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду про стягнення комунальних послуг, якими вони користуються.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 28 серпня 2023 року.

Суддя