ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м.Суми

Справа №577/1247/23

Номер провадження 22-ц/816/1065/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2023 року у складі судді Гетьмана В.В., ухваленого в м. Конотоп Сумської області, повний текст кого складено 01 травня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Конотопський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, якому просила виключити з актового запису про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Конотопі Сумської обл., який видано 14 грудня 2022 року Конотопським відділом ДРАЦС Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №408, відомості про батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та записати батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », по батькові з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Свої вимоги мотивує тим, що з 11 січня 2020 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину сина ОСОБА_9 , батьком якого в актовому запису про народження, згідно ст.133 СК України, вказано чоловіка. Однак, фактично їх відносини припинилися у 2021 році, з того часу припинили жити спільно та не бачились. З листопада 2021 р. перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , який є біологічним батьком ОСОБА_10 . Батьківства він не заперечує та бажає, щоб у актовому записі про народження сина батьком був записаний саме він та дитина носила його прізвище і по батькові. Крім того, відповідно до відміток про перетин кордону у закордонному паспорті, відповідач з 14 серпня 2021 року перебував на території Республіки Польща, тому батьком дитини бути не може, що змусило звернутися із позовом до суду.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не були враховані роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3.

Зазначає, що відсутність кровного споріднення між дитиною та відповідачем не оспорюється, а ОСОБА_3 визнає своє батьківство відносно малолітнього ОСОБА_10 , а тому ці обставини не підлягають доведенню.

Вважає, що підстави для відмови в задоволенні її вимог відсутні, адже ОСОБА_3 подав заяву про визнання свого батьківства відносно ОСОБА_10 , і це відповідає найкращим інтересам малолітньої дитини.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він погоджується з її задоволенням і зазначає, що не є батьком дитини народженої позивачем у справі.

Третя особа ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому підтримав її доводи і визнав себе батьком дитини .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що з 11 січня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_11 , батьком якого в актовому записі про народження вказаного ОСОБА_2 (а.с. 6).

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно якої, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінці, яка народила дитину у шлюбі, надано право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини, відповідно до частини другої цієї ж статті, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Походження дитини ОСОБА_1 Єгора від ОСОБА_2 , було встановлено в порядку ч. 1 ст. 122 СК України. Особа, яка записана батьком дитини, ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку своє батьківство не оспорив.

Предметом у спорах про оспорювання батьківства, як зазначалось вище, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, з клопотаннями про проведення експертизи щодо встановлення спорідненості між дитиною та ОСОБА_3 учасниками справи не заявлялося і таке експертне дослідження не призначалося. Матеріали справи будь-яких доказів відсутності спорідненості між дитиною, ОСОБА_12 , та ОСОБА_2 не містять.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження, за змістом ч.2 ст. 138 СК України, може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Однак, у справі що розглядається відсутні відомості щодо подання іншою особою, ОСОБА_3 , заяви про своє батьківство.

Письмова заява, як надійшла на електронну пошту Конотопського міськрайонного суду Сумської області, в якій ОСОБА_3 визнає що він є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та просить визнати його батьком, не може бути прийнята судом в якості належного доказу подання третьою особою заяви про своє батьківство, оскільки ідентифікувати особу, яка надіслала на адресу суду вказану заяву неможливо, враховуючи, що підпис особи, у встановленому законом порядку, ніким не посвідчений.

Усупереч доводам апеляційної скарги, подання відповідачем ОСОБА_2 заяви про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , не є підставою для виключення його з актового запису про народження ОСОБА_10 , без подання нотаріально посвідченої заяви іншою особою про визнання свого батьківства.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 травня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова