ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3172/23 Справа № 203/3174/22 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю та про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до його подачі задоволено (т.1,а.с.38-40).

20 жовтня 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Стенюкова Л.М. звернулась до суду з заявою про виправлення описки в ухвалі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року (т.1,а.с.211-212).

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року в задоволенні заяви про виправлення описки в ухвалі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року відмовлено (т.1,а.с.236-237).

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що існують будинки з подвійною нумерацією, а тому висновки суду, що адреса одна і та ж є помилковими (т.2,а.с.219-222).

10 липня 2023 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Стенюковою Л.М. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, крім того просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. Вказує, що ухвала прав ОСОБА_1 не порушує, обставини наведені в апеляційній скарзі не відповідають дійсності. Зазначала, що ОСОБА_1 зловживає процесуальними правами та вводить в оману суд щодо фактичних обставин справи.

Треті особи своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

За положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 269 ЦПК України визначено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) звернула увагу на те, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України» N 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено: «вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності».

Колегія суддів повністю погоджується з тим, що зазначення в адресі номеру будинку та квартири через позначку «/» є загальноприйнятим позначенням, тому зазначення в ухвалі відповідних адрес, як « АДРЕСА_1 » та « АДРЕСА_2 », є аналогічним і зазначенням останніх, як « АДРЕСА_1 » та « АДРЕСА_2 », не є описками, що впливають на зміст судового рішення та його виконання.

Доводи апеляційної скарги не мають жодного правового значення, оскільки не вказують на неправильне застосування судом норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, тому не дають підстав для висновку про порушення судом процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання виправлення описки в судовому рішенні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

У відповідності до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Стосовно витрат на правничу допомогу .

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи.

А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України).

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_2 у даній справі представляє адвокат Стенюкова Л.М., яка діє на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 серпня 2022 року.

10 липня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Стенюкова Л.М., надала відзив на апеляційну скаргу, в якому поставила питання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги у сумі 3 000 грн. До відзиву було додано додаток №1 від до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 серпня 2022 року. У вказаному додатку зазначений перелік наданих юридичних послуг та їх вартість: підготовка та подача відзиву, відповіді на відзив, заперечення 3 000 грн.

Також додано акт прийняття-передачі наданих послуг від 07 липня 2023 року, в якому зазначено, що вартість надання правової допомоги у зв`язку з розглядом Дніпровським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року становить 3 000 грн, які адвокатом отримано від клієнта повністю, що підтверджується даним актом та довідкою від 07 липня 2023 року. Також до відзиву надано довідку від 07 липня 2023 року, в якій зазначено, що адвокат Стенюкова Л.М. отримала від ОСОБА_2 3 000 грн за надання правової допомоги, у відповідності до додатку 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 19 серпня 2022 року, пов`язаної зі складанням відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року у справі №203/3174/22.

Колегія суддів наголошує на тому, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року було відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Стенюкової Л.М. про виправлення описки в ухвалі Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 вересня 2022 року та саме вказану ухвалу оскаржив в апеляційному порядку відповідач ОСОБА_1 .

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, з врахуванням фактично виконаної адвокатом відповідача роботи (консультація з приводу судової справи з вивченням документів, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу), принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, за відсутності клопотання ОСОБА_1 про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. .367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення у частині стягнення відшкодування витрат на правову допомогу.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров