Справа № 592/6585/23
Провадження № 2/592/1558/23
УХВАЛА

22 серпня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Юлія Григорівна про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

Впровадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотання про закриття провадження в даній цивільній справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в даному випадку має місце спір, який виник між позивачем, як фізичною особою, та відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який є публічно-правовим та його розгляд відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кузченко Т.М. надала заперечення на клопотання про закриття справи у зв`язку з непідсудністю, в яких зазначила, що працівники Фонду соціального страхування України (виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів) не займали посади у державному органі чи його апараті, а робота на цих посадах не належала до публічної діяльності. ОСОБА_1 працювала на посаді начальника фінансово-економічного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, ця посада не відноситься до посад публічної служби, відповідно спір, що виник у зв`язку зі звільненням працівника з посади, трудова діяльність на якій не пов`язана з проходженням публічної служби, має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

Дослідивши надане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із положеннями ст. 4 КАС України, справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб`єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта, а цей суб`єкт, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватися суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 822/160/16 зазначала, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, адже визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, у яких виник спір. Згідно правової позиції Верховного Суду публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В силу вимог пунктів 14, 15 ч.3 ст.3 ЗУ «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на працівників державних органів, які виконують функції з обслуговування та працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка звільнена з посади начальника фінансово-економічного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області.

Стаття 4 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01.01.2023) визначала наступне:

- Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

- Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

- Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

- кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Звільнення позивачки з посади регламентовано виключно положеннями КЗпП України й спірні правовідносини не пов`язані із проходженням нею публічної служби, а випливають із трудових відносин, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Посада позивача не відноситься до посад ні державної, ні публічної служби, оскільки призначення на посаду не передбачає проведення конкурсу в порядку визначеному Законом України «Про державну службу».

Тому даний спір стосується права позивача на працю та за своєю суттю і змістом є трудовим спором.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивачки не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а мають бути розглянуті за правилами ЦПК України, оскільки спір не є публічно-правовим та не пов`язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а випливає із захисту трудових прав та інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Юлія Григорівна про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Князєв