Справа № 226/785/23
Справа 226/785/23
Провадження № 2/226/200/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

за участю секретаря Філіпповської Т.Г.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради Кизим Є.І.,

розглянувши в зочному судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог зазначила, що відповідач у справі є батьком її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.04.2019 їх шлюб з відповідачем рішенням Димитровського міського суду розірвано, вона перебуває в іншому шлюбі. Батько дитини її вихованням не займається, участі в утриманні дитини не приймає, має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 63617,75 грн. Так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка просить суд позбавити його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , виключити з актового запису про народження дитини запис про його батьківство та змінити прізвище дитини на « ОСОБА_3 », залишивши по-батькові « ОСОБА_3 ». Судові витрати просить покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, пояснивши суду, що після розірвання шлюбу з відповідачем вона невдовзі уклала шлюб з іншим чоловіком. З колишнім чоловіком має неприязні стосунки, не спілкується. Спочатку відповідач переслідував її, намагаючись нашкодити їй, у зв`язку з чим вона просила свого нового чоловіка не втручатися у їх стосунки. Потім він також одружився, і у новому шлюбі в нього народилася друга дитина. З їх спільною донькою відповідач спілкувався лише тоді, коли вона через його батька просила його про це, оскільки донька нудьгувала за ним. Декілька разів, коли відповідач перебував вже в іншому шлюбі, донька ходила до батька, залишалася в нього ночувати. Дружина відповідача до дитини відносилася добре. А незадовго до війни відповідач виїхав до Польщі, куди пізніше, після війни виїхала і його сім`я. Адреси місця його перебування не знає, так як з ним не спілкується, хоча неодноразово намагалася зв`язатися з ним мобільним телефоном, хотіла, щоб він продовжував спілкування з дитиною. Проте зробити цього не змогла, так як її дзвінки і повідомлення він заблокував. Так як відповідач не спілкується з дитиною і матеріально її не утримує, вона хоче позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки та виключити з її актового запису про народження дитини запис про батьківство відповідача.

Представник органу опіки та піклування вимоги позивачки підтримав, вважав, що позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним. В обгрунтування своїх доводів зазначив, що питання позбавлення відповідача батьківських прав вирішувалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Мирноградської міської ради у присутності позивачки, відповідача на засіданні не було, так як було встановлено, що він перебуває за кордоном, тому співбесіда з ним здійснювалася через месенджер WhatsApp. Під час розмови з відповідачем було встановлено, що він перебуває у шлюбі з іншою жінкою ОСОБА_7 , з якою виховують малолітню доньку ОСОБА_8 , яка народилася в них ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після припинення шлюбних стосунків з першою дружиною та чинила йому перешкоди у спілкуванні з донькою, маніпулювала дитиною. З листопада 2021 року він перебуває у Польщі, куди переїхала і його родина. Повертатися в Україну найближчим часом вони не планують. В розмові з спеціалістами Служби відповідач визнав, що з дитиною не спілкується півтора роки, спроб відновити зв`язок з донькою не здійснював. У зв`язку з цим комісія вважала, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки свідомого нехтування батьківськими обов`язками з виховання і утримання дитини і дійшла висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у визначений законом спосіб. Правом відзиву на позов відповідач не скористався, клопотань, пов`язаних з розглядом справи, суду не заявив.

Приймаючи до уваги вказані обставини та відсутність заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.280 ЦПК України розглянути справу в заочному судовому засіданні та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.15).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, у шлюбі сторони перебували з 05.12.2014 (а.с.17).

Рішенням Димитровського міського суду від 16.04.2019 їх шлюб розірваний (а.с.19).

З 23.10.2019 року позивачка перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 (а.с.20).

Згідно судового наказу Димитровського міського суду від 10.09.2020 року з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18.08.2020 і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.21).

Судовий наказ знаходиться на виконанні в Авдіївсько-Мирноградському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області. Згідно довідки державного виконавця, відомості на підтвердження сплати аліментів ОСОБА_2 у період з 01.11.2021 по 31.04.2023 відсутні (а.с.22-23).

Згідно довідки начального закладу, малолітня ОСОБА_3 навчається в дистанційному режимі в 3-Б класі ЗЗСО №6. Батько дитини ОСОБА_2 контакту зі школою не підтримує (а.с.25).

Як слідує з акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини (без номеру та дати), складено представниками навчального закладу, дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Санітарні вимоги квартири задовільні, дитина забезпечена одягом, їжею, шкільним приладдям та іграшками, в родині створені належні умови для навчання, розвитку та відпочинку (а.с.26).

Згідно акту фактичних обставин проживання дітей з батьками № 94 від 02.05.2023, дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27).

Як пояснила в судовому засіданні позивачка, вона разом з дитиною значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 . Квартиру АДРЕСА_1 вони з чоловіком ОСОБА_9 придбали нещодавно і роблять там ремонт (а.с.11).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Мирноградської міської ради від 16.06.2023 №015, позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідатиме інтересам дитини і є доцільним.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 141 Сімейного Кодексу також визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Згідно статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, на який посилається позивачка, порушуючи питання позбавлення відповідача батьківських прав, визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Підставою для позбавлення батьківських прав за цим пунктом є винна поведінка батьків та свідоме нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України) і допускається лише за умови вини у діях батьків та коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20,

від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Достатніх та беззаперечних доказів, які б вказували на необхідність застосування до відповідача ОСОБА_2 такого виключного заходу як позбавлення батьківських прав позивачем суду не надано.

Не вказує на це і висновок органу опіки і піклування виконкому Мирноградської міської ради від 16.06.2023 №015 про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 позбавлення батьківських прав, який, на думку суду, не є достатньо обґрунтованим, оскільки відомостей щодо наявності виключних обставин, які б підтверджувалися відповідними доказами, свідчили б про свідоме нехтування батьком своїми обов`язками він не містить. До того ж, як слідує з висновку, співбесіда з відповідачем з приводу позбавлення його батьківських прав проводилася інспектором Служби через WhatsApp, в ході розмови ОСОБА_2 визнав, що з часу перебування за кордоном втратив зв`язок з дитиною і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та подальшого усиновлення його доньки новим чоловіком дружини. Разом з тим, доказів достовірності змісту цієї співбесіди (письмових, електронних), покладеної в основу висновку, суду не надано. Причини виїзду відповідача за кордон, мети перебування там органом опіки і піклування не з`ясовано, характеризуючих його особу даних не зібрано. З урахуванням цього суд не погоджується з висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення його батьківських прав та розірвання сімейних зв`язків з дитиною.

Як зазначає ЄСПЛ у рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09), оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагає від судів ретельної оцінки низки факторів, які залежно від обставин відповідної справи можуть відрізнятися. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, що може вважатись виправданим лише за виняткових обставин (справа «Савіни проти України»).

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.

Так як винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками позивачем у достатній мірі не доведено, суд не може застосувати до нього на даному етапі такий виключний захід як позбавлення батьківських прав. Наявність заборгованості з аліментів сама по собі такою підставою для позбавлення особи батьківських прав не є.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини відповідно до ст.138 СК України може бути задоволена лише в разі подання іншою особою (біологічним батьком) заяви про своє батьківство і не може бути задоволена при вирішенні питання позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81,141, 263- 265, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Мирноградської міської ради про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна і резолютивна частини проголошені 14.08.2023, повний текст виготовлено 21.08.2023.

Суддя Л.І.Клепка