Дата документу 15.08.2023 Справа № 337/1945/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 337/1945/23 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
№ 22-ц/807/1517/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі адвоката Вертелецького Миколи Олександровича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ); на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ); рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 розмір аліментів на дитину, визначений рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 змінено, а саме збільшено з 1/4 частини на 1/2 частину усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття. Станом на дату ухвалення Хортицьким районним судом м. Запоріжжя рішення від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 про визначення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі частини доходу, - ОСОБА_2 не мав інших боргових зобов`язань, присуджених по кримінальному провадженню № 1-кп/235/186/20 за вироком суду. Наразі жодних утримань за виконавчими провадження на користь потерпілого ОСОБА_5 не здійснюється, оскільки усі можливі відрахування від його заробітку скеровані на користь позивача.

Посилаючись на вищезазначене просив суд, зменшити розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, вважаючи що при цьому будуть дотримані інтереси дитини та баланс між зобов`язаннями батьків.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, встановлений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 (2/337/1704/2020) що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та в подальшому стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 в особі адвоката Вертелецького М.О. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що до ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів ОСОБА_2 був обізнаний з обсягом майнових вимог, звернутих до нього потерпілим ОСОБА_5 також ОСОБА_2 визнав позовні вимоги ОСОБА_1 щодо збільшення розміру стягуваних аліментів та не заперечував проти задоволення позову. Апелянт не погоджується із тим, що в оскаржуваному рішенні судом взято до уваги факт стягнення майнової та моральної шкоди внаслідок вчинення злочину як підставу для зменшення розміру аліментів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 в особі адвоката Назаренко А.С. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначено, що визначення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) позивача не порушить положення ч. 2 ст. 182 СК України та не порушить прав неповнолітньої дитини на отримання грошового утримання. Також апелянт посилається на те, що внаслідок здійснення утримання із його заробітку на погашення боргу у виконавчих провадженнях виплачений ОСОБА_2 дохід є меншим за встановлений законодавством прожитковий мінімум для працездатних осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідач ОСОБА_1 заперечила проти доводів апелянта, посилаючись на те, що майновий стан позивача за останні три роки та на час подання позову не змінився.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04.08.2017 року Хортицьким районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 310.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року і до досягнення повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ); на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року по справі № 337/3491/20 розмір аліментів на дитину, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.09.2019 року по справі № 337/2718/19 змінено, а саме збільшено з 1/4 частини на 1/2 частину усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повноліття.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив зміни у матеріальному становищі платника аліментів, обумовлені зобов`язаннями перед іншою особою, за відсутності інших доказів щодо погіршення матеріального стану, на підставі чого суд дійшов висновку про зменшення стягнення з позивача аліментів з розміру 1/2 частини до 1/3 частини усіх видів заробітку. При цьому, суд врахував і те, що зазначений розмір в подальшому після завершення виконавчих проваджень на користь іншої особи, може бути збільшений за позовом отримувача аліментів.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Вирішуючи по суті заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції враховував, що підставою для обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено погіршення його матеріального стану. Інші підстави , передбачені ст. 192 СК відсутні.

Матеріалами справи встановлено, що збільшення розміру аліментів на утримання дитини з на частину доходів позивача за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2020 року відбулося за умов визнання заявлених позовних вимог ОСОБА_2 на підставі погіршення матеріального становища ОСОБА_1 .

Обставинами, які виникли після ухвалення судом рішення про збільшення аліментів, є наявність відносно позивача ОСОБА_2 двох виконавчих провадженнях:

- № 63909851, відкрите 14.12.2020 року на підставі виконавчого листа № 1-кп/235/186/20, виданого 30.11.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_5 в розмірі 100 000,00 гривень;

- № 63909448, відкрите 14.12.2020 року на підставі виконавчого листа № 1-кп/235/186/20 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_5 в розмірі 72590,70 гривень.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Разом з тим, необхідно враховувати положення п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 р. розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них.

Відповідно до п. 17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Зважаючи на вказане, колегія суддів погоджується із виснуванням суду першої інстанції про те, що наявність зобов`язань за виконавчими провадженнями на загальну суму понад 170000 грн впливає на матеріальний стан платника аліментів в бік погіршення.

З урахуванням встановлених обставин, судова колегія вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_6 з 1/2 до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) позивача забезпечить пріоритетність права дитини та буде відповідати матеріальному становищу платника аліментів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 визнав позов у справі № 337/3491/20 щодо збільшення розміру аліментів, будучи обізнаним з обсягом майнових вимог, звернених на нього, не є переконливим.

Адже з дня ухвалення судового рішення про збільшення розміру аліментів (28.10.2020 рік) майновий стан платника аліментів погіршився в зв`язку із ухваленням Донецьким апеляційним судом 19 листопада 2020 року вироку, залишеного 21 квітня 2021 року судом касаційної інстанції без змін, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто у загальному розмірі 172 590,70 грн на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Разом з тим, судова колегія вважає, що відповідач не спростувала жодними належними і допустимими доказами обставин позову щодо відсутності у позивача додаткового доходу, крім основного, нерухомого майна на праві власності чи інших джерел доходу, які дозволяли б йому сплачувати аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу) позивача .

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо необхідності зменшити розмір аліментів до частки зводяться до незгоди із оскаржуваним судовим рішенням та довільним тлумаченням норм права апелянтом на власну користь.

Апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку доводам позивача щодо наявності підстав для зменшення розміру аліментів з до 1/3 частки заробітку (доходу) позивача, зважаючи на існування відкритих виконавчих проваджень, пов`язаних із стягненням з ОСОБА_2 грошових коштів.

Разом з тим, наполягаючи на зменшенні розміру аліментів до частки, жодних інших належних і допустимих доказів щодо зміни майнового стану в бік погіршення (окрім наявності відкритих виконавчих проваджень) та/або сімейного стану позивач протягом розгляду справи не надав.

Тому, правильними є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та необхідність зменшення розміру аліментів до 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти до висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався, а доводи апеляційних скарг щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права спростовуються матеріалами справи.

Відтак, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/2 до 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

Зазначене рішення є мотивованим, узгоджується з іншими встановленими обставинами справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Вертелецького Миколи Олександровича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі адвоката Назаренко Алли Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2023 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков