ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2023 року

м. Харків

справа № 613/461/23

провадження № 22ц/818/2165/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Маміної О.В., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 липня 2023 року в складі судді Сеник О.С.

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Позовна заява мотивована тим, що він є батьком ОСОБА_2 . Наразі він є непрацездатним та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації як особа, яка досягла віку шістдесяти трьох років, і отримує державну соціальну допомогу в розмірі 2 100,00 грн.

Зазначив, що раніше він отримував доходи від тимчасових заробітків, однак наразі за станом здоров`я він не має можливості працювати. Єдиним джерелом його доходів є вищезазначена державна соціальна допомога. Після смерті дружини у 2016 році він мешкає сам, його матеріальне становище є вкрай скрутним, він часто хворіє.

Вказав, що його повнолітній син ОСОБА_2 мешкає у м. Харкові. Раніше вони з сином спілкувались. Однак з 2022 року, коли він повідомив сину, що потребує матеріальної допомоги, він перестав спілкуватися з ним. На телефонні дзвінки він не відповідає. Порозуміння щодо матеріальної підтримки між сторонами не досягнуто. Інших дітей у нього немає.

Зазначив, що, як йому відомо, його син ОСОБА_2 працює, має можливість надавати батькові матеріальну допомогу, але добровільно її надавати відмовляється. Оскільки розмір заробітку сина йому не відомий, просив стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. Вважав, що така сума з урахуванням інфляції та подорожчання цін на продукти харчування і комунальні послуги буде достатньою для підтримки його існування.

Просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в 3 000,00 грн щомісячно, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 липня 2023 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 1 500,00 грн щомісячно; в іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено; допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати у частині стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатного батька в розмірі 1 500,00 грн щомісячно, відмовивши у позові в повному обсязі, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Так, суд не врахував, що наявність у позивача боргів зі сплати комунальних послуг та відсутність побутової техніки не є підставами для задоволення його вимог. Доказів щодо наявності боргів позивачем не надано. Раніше він надавав батьку гроші на сплату комунальних послуг, однак той витрачав їх на інші цілі, внаслідок чого втратив субсидію, яку наразі не позбавлений можливості повернути. Позивач не обґрунтував потребу в аліментах та саме суму у розмірі 3 000,00 грн. Наразі дохід батька перевищує прожитковий мінімум, та він не позбавлений права на оформлення пенсії, після чого його дохід збільшиться, втім зменшення аліментів вже буде неможливо. Вказав, що він наразі має скрутний фінансовий стан, через війну не працює, його підприємницька діяльність припинена, його дружина також не працює, вони мають трьох дітей, двоє з яких студенти. Батько ніколи не мав часу та грошей на нього, брав гроші у його матері, зловживав алкогольними напоями.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надано.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, що він потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим на відповідача слід покласти обов`язок утримувати непрацездатного батька шляхом сплати аліментів на його користь у розмірі 1 500,00 грн щомісячно.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла (а. с. 13).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями довідки про реєстрацію місця проживання від 02 серпня 2021 року № 07-13/1786 та довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 20 вересня 2022 року № 14.12-01-11/1041 (а. с. 9, 10).

ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу особам, які досягли віку 63 роки в розмірі 2 100,00 грн на місяць. За період з березня по серпень 2022 року сума виплаченої допомоги склала 12 600,00 грн, що підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації від 09 вересня 2022 року № 03-15/579 (а.с.11).

З копії виписки із медичної карти ОСОБА_4 від 22 травня 2014 року вбачається, що з 15 по 22 травня 2014 року він перебував на лікуванні в стаціонарі Комунальної установи охорони здоров`я «Богодухівська центральна районна лікарня» з діагнозом: правостороння вправлена коса пахова грижа, виписаний на амбулаторне лікування (а. с. 7-8).

Допитаний в суді першої інстанції як свідок ОСОБА_1 повідомив, що він отримує вказану допомогу, яка є єдиним джерелом його доходу. Пенсії він не отримує, будь-якого додаткового доходу не має. Домашньої птиці він не вирощує і не продає. Доходу від здачі в оренду нерухомого майна не має.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.56, 57, 60).

З довідки Харківського національного університету імені Каразіна від 08 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 є студенткою 2 курсу (бакалавр) факультету комп`ютерних наук денної форми навчання за державним замовленням (а. с. 59).

З довідки Української інженерно-педагогічної академії від 06 червня 2023 року № 247 вбачається, що ОСОБА_5 є здобувачем 4 курсу Першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, денної форми здобуття освіти факультету інноваційних технологій спеціальності 015 Професійна освіта (Машинобудування), навчається за кошти фізичної особи. Нормативний термін навчання - до 30 червня 2023 року (а. с. 91).

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 16 квітня 2019 року.

З 05 жовтня 2022 року діяльність фізичної особи-підприємця ним припинена (а. с .62).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 05 червня 2023 року вбачається, що дружина відповідача - ОСОБА_8 за період з 2 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року доходів не мала (а. с. 63, 66).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги беруться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц, провадження № 61-2386сво19.

Згідно зі статтею 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Як вбачається з матеріалів справи позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він є непрацездатним за віком, пенсії та інших доходів не отримує, та розмір отримуваної ним соціальної допомоги 2 100,00 грн щомісячно не дозволяє йому забезпечувати належний рівень життя.

При цьому, будь-яких доказів щодо розміру своїх витрат на харчування, лікування, утримання будинку тощо, та що отримувана ним соціальна допомога не забезпечує його потреб, позивачем не надано.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо стягнення аліментів з повнолітньої особи на утримання батьків необхідною умовою для задоволення вимог є саме потреба матері, батька в матеріальній допомозі, яка визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків, враховуючи отримання ними пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не заперечує, що в його користуванні є нерухоме майно, на яке він має право в порядку спадкування, однак він свідомо не вчиняв дій щодо отримання свідоцтва про право власності та реєстрації прав на таке майно, позбавляючи себе можливості отримувати дохід від такого майна.

Також ОСОБА_1 не надано доказів наявності у нього захворювань, що потребують витрат на придбання ліків, а надана ним виписка з медичної картки свідчить лише про наявність у нього грижі 9 років тому.

Крім того, сторони визнають, що ОСОБА_1 певний час отримував субсидію на сплату житлово-комунальних послуг, яку наразі не отримує. Проте доказів того, що позивач має борги зі сплати комунальних послуг, саме наявність яких є перешкодою в отриманні субсидії, доказів відмови в оформленні субсидії, матеріали справи не містять.

Не доведення належними та допустимими доказами факту потреби у матеріальній допомозі виключає можливість застосування частини першої статті 202 СК України та покладення на відповідача обов`язку утримувати свого батька.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2018 року у справі № 640/919/17, провадження № 61-30295св18, від 07 листопада 2018 року у справі № 400/1621/16-ц, провадження № 61-18661св18.

Враховуючи, що сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку їх утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги, та доказів щодо недостатності доходу позивача для покриття його щомісячних витрат не надано, судова колегія вважає висновок суду про часткове задоволення позову помилковим.

На підставі викладеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, сплачений ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 805,20 грн необхідно компенсувати йому за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, ст.375, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 липня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України сплачений судовий збір в розмірі 805, 20 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 29 листопада 2023 року.