Справа №613/797/23 Провадження № 2/613/299/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/797/23, пров. №2/613/299/23 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Артюшкова С.Л. до Богодухівської міської ради Харківської області, треті особи: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рудаєва Вікторія Олександрівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, треті особи: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рудаєва Вікторія Олександрівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якому просить: визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців, для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Останній залишив заповіт, посвідчений 02 липня 2013 року секретарем Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до якого заповів їй земельну ділянку розміром 5,2457 га, яка розташована на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Однак, через введений воєнний стан на території України, вона не змогла вчасно звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що перебувала з березня 2022 року за кордоном, як особа яка потребувала прихистку. В травні 2023 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що пропуск строку є поважним.

Представник Богодухівської міської ради Харківської області надав до суду відзив, відповідно до змісту якого вважав , що ОСОБА_1 перебуває за кордоном та мала можливість засвідчити заяву про прийняття спадщини у іноземного нотаріуса із подальшим проставленням апостилю на такому документі або видати довіреність та уповноважити адвоката здійснювати усі необхідні дії для ведення спадкової справи і інтересах спадкоємця. Також вважав, що ОСОБА_1 за період з моменту складання заповіту і до смерті спадкодавця - ОСОБА_3 могла довідатися про існування заповіту свого батька, у зв`язку з чим, прохав відмовити у задоволенні її позовних вимог.

Представник позивача - адвокат Артюшкова С.Л. надала до суду відповідь на відзив, в якій вважала, що представник Богодухівської міської ради Харківської області надав до суду заперечення, які є хибними та безпідставними, оскільки, ОСОБА_1 була необізнана про наявність заповіту до травня 2023 року та у зв`язку з введенням воєнного стану на території України перебувала з березня 2022 року за кордоном, як особа яка потребувала прихистку.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Артюшкова С.Л. в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява, про розгляд справи за їх з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити.

Представник Богодухівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області в підготовче засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Питання задоволення заяви залишила на розсуд суду.

Треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рудаєва В.О. та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту ст.. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28 травня 1975 року, актовий запис № 13.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 4 від 25 травня 2022 року, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 22 липня 1995 року, актовий запис № 488, який було розірвано 23 жовтня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис № 604, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23 жовтня 2001 року.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 16 липня 2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , актовий запис № 281.

Відповідно до копії свідоцтва про розлучення серії НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано 25 вересня 2018 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 11 січня 2022 року Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 19.

Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 756610, виданим 25 березня 2002 року Івано-Шийчинською сільською радою Богодухівського району Харківської області, на підставі рішення виконачого комітету Івано-Шийчинської сільської ради № 16 від 13 березня 2002 року, ОСОБА_3 було надано у приватну власність земельну ділянку площею 5.2457 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського господарства, розташовану на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

З копії заповіту, посвідченого в.о. сільського голови, секретарем Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області Хуповець Л.М. від 04 липня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті, земельну ділянку, розміром 5,2457 га, розташовану на території Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області № 96/01-16 від 10 травня 2023 року, ОСОБА_1 відмовлено в заведенні спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 цього ж Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17 та підтриманий Верховним Судом у постановах від 10.01.2019 року у справі № 263/1221/17, від 26.06.2019 у справі №565/1145/17, від 17.03.2021 року у справі № 308/4272/19 та від 22.02.2021 року у справі № 644/7785/19.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено та який діє на день ухвалення рішення.

Таким чином, у зв`язку з військовою агресією рф та введенням в Україні воєнного стану позивач була змушена виїхати за межі України, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон. На час виїзду позивача за кордон строк для прийняття спадщини не закінчився, а сплинув уже тоді, коли позивач перебувала за кордоном, далеко від місця відкриття спадщини.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що перебуваючи за кордоном вона не була обізнана про існування заповіту і лише повернувшись в Україну дізналася про заповіт, після чого одразу звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 1255 ЦК України, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вжиття посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій жодних активних дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснено її виклик, як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 з поважних причин, через проживання в іншій державі та необізнаність про існування заповіту, та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 червня 2023 року справа №292/564/22.

Керуючись ст.ст. 1251, 1255, 1270, 1272 ЦК України ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, треті особи: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Рудаєва Вікторія Олександрівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання заяви до Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений 07 вересня 2023 року.

СУДДЯ