Провадження № 2/127/3048/23
УХВАЛА

15 серпня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, виселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М., ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, виселення.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позовній заяві вказано адреси як позивача так і відповідачів без конкретизації чи є останні фактичними адресами проживання, адресами зареєстрованого місця проживання чи адресами для листування, крім того позивачем не зазначено реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта відповідача ОСОБА_3 (якщо такі відомості позивачу відомі), також не зазначено номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти відповідачів.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Натомість, позовна заява не містить повного та належного викладу обґрунтувань із посиланням на норми матеріального права.

Відповідно до ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, зверненню до суду із позовною заявою передує наявність обставин щодо порушення права позивача.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Під порушенням цивільного права слід розуміти наслідок протиправної поведінки контрагента (правопорушника), діями якого завдано шкоду суб`єктивним правам та інтересам правомочної сторони.

Слід звернути увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц дійшла висновку, які, в тому числі, стосуються завдань цивільного судочинства як процесу, що направлений на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зокрема відмічено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Наразі прохальна частина позовної заяви містить наступні вимоги: 1. витребувати справу 127/16528/20; 2. зобов`язати приватного нотаріуса Оксану Миколаївну Бєлу, 21009, м. Вінниця, в. Київська 4, оф. 207 виконати рішення Верховного суду України від 17 серпня 2022 року, провести нотаріальні дії по договору №119 від 21 січня 2020 року та виконати реєстрацію ч. кв. АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 . Стягнути з відповідача 100 грн моральної шкоди на користь позивача. 3. Стягнути з ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ) РНОКПП НОМЕР_1 , 136700 грн компенсації орендної плати за проживання та 21000 грн моральної шкоди; 4. Кошти прошу зарахувати на рахунок АТ «Ощадбанк», ТВБВ №10001/179; МФО 302076, ІПН №0907101 О.В. Прокопчуку. 5. Виселити незаконно проживаючих по адресі АДРЕСА_2 ; 6. Надати виконавчий документ на рішення судів.

Таким чином, як слідує із позовної заяви позивач просить, зокрема, зобов`язати виконати рішення Верховного суду України від 17 серпня 2022 року, при цьому позивачем не зазначено обов`язкових реквізитів судового рішення, зокрема номера справи, не додано належним чином завіреної копії. Разом з тим, звертаючись із вказаною вимогами саме в позовному провадженні не зазначає обставин неможливості звернення до суду в порядку, передбаченому Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України. Не містить позовна заява і доказів по таким обставинам.

Слід наголосити, що виконавче провадження з примусового виконання судових рішень є завершальною стадією судового провадження розглянутих по суті судових справ. На цій стадії судом можливий розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, в порядку регламентованому розділом 7 ЦПК України та за участі кола осіб, процесуальний статус яких відмінний від сторін позовного провадження.

Отже, позивачу під час вибору способу захисту порушеного права необхідно врахувати вказане вище та свій процесуальний статус.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди (у заявленому розмірі, то суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а при недотриманні зазначених вимог позовна заява залишається без руху.

Однак, в цій частині позовна заява вказаним вище вимогам не відповідає.

Заявляючи вимогу про стягнення компенсації орендної плати за проживання позивачем не зазначено обставин та не надано до позовної заяви жодного доказу в її обґрунтування.

До того ж, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Враховуючи характер вимог (стягнення грошових коштів) позивачу необхідно зазначити обставини в обґрунтування зазначених вимог та докази на їх підтвердження, надати обґрунтований розрахунок сум (загальний розмір та його складових), які підлягають стягненню у зв`язку з цим.

Окрім того, у прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено вимогу про виселення незаконно проживаючих по адресі АДРЕСА_2 , визначаючи саме такий спосіб захисту позивачем не зазначено жодних обставин щодо порушення його майнових прав, за захистом яких останній звертається до суду, та не надано будь-яких доказів на підтвердження цього.

Також позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження його права власності на квартиру АДРЕСА_1 , станом на момент звернення до суду з цим позовом (актуальна інформація про реєстрацію права власності в матеріалах позову відсутня).

Слід також звернути увагу позивача, що за предметом позовних вимог він просить суд виселити з квартири незаконно проживаючих осіб, яких у порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК не зазначає, тобто за обраним способом захисту в цій частині сам зміст вимог не конкретизований.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачу слід звернути увагу на положення ст. 83 ЦПК України, відповідно до яких позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а разі неможливості їх надати вправі подати відповідне клопотання, яке повинно відповідати положенням ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви позивач просить витребувати справу 127/16528/20, однак щодо цього слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частині другій та третій статті 83 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Зазначених вимог ЦПК України позивачем не дотримано (не зазначено повних реквізитів доказу, який необхідно витребувати, обставин, які може підтвердити доказ, особи у якої він перебуває, доказів неможливості отримання такого доказу самостійно, вжиття ним всіх можливих заходів щодо його отримання).

При цьому, слід звернути увагу позивача, що він не позбавлений можливості скористатись своїми правами учасника справи, передбаченими ЦПК України, в т.ч. ознайомлюватися з матеріалами судової справи, робити з неї виписки, знімати копії, тощо.

Отже, позивачу слід звернути увагу на обраний ним спосіб захисту порушеного цивільного права та визначитись з предметом позовних вимог в залежності від очікуваних наслідків розв`язання спору, навести обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги відповідно до норм матеріального права із посиланням на конкретні докази в підтвердження підстав позову. Також, позивачу необхідно визначитись з колом учасників по справі відповідно до заявленого обсягу вимог, зазначивши зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Разом з тим, всупереч вимогам п.п. 6, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в порушення вимог пункту 1 частини 3 статті 175 ЦПК України позивач у позовній заяві не зазначив повного найменування суду першої інстанції, до якого було подано позовну заяву.

Позивачу також необхідно звернути увагу на вимоги ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України щодо порядку посвідчення письмових доказів з оригіналів, які додаються до матеріалів позову.

Враховуючи, що до позовної заяви додано копії документів з порушенням вимог ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України, відтак позивачу слід надати засвідчені належним чином копії всіх документів, що додаються до позовної заяви, в примірниках для суду та відповідачів, надіславши вказані документи на адресу суду.

Вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, ОСОБА_2 про зобов`язання вчинення дій, стягнення грошової компенсації та моральної шкоди, виселення - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна