Справа № 309/3278/23
Провадження № 2/309/596/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Кемінь В.Д. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою від 17.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк терміном у 10 днів з дня її отримання для усунення недоліків.

19.07.2023 року, представником позивача подано до суду заяву на виконання ухвали суду, суть якої зводиться до наступного.

Представник позивача зазначає, що при заявлені ціни позову в сумі 1040000 грн. (половини вартості майна, яке є спільно нажитим), позивачем вірно сплачено судовий збір у розмірі 8052 грн. При цьому повідомив суд, що оцінка ринкової вартості автомобілів, яка входить до ціни позову, буде надана суду до закінчення підготовчого судового засідання.

З такими доводами представника позивача суд погодитись не може, оскільки в ухвалі про надання терміну на усунення недоліків, судом вказано, що ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи). Позивачем надано суду висновок експерта про вартість будинку в сумі 600340 грн., а ціну позову вказано в сумі 1040000, при цьому зазначено, що дана сума становить половину вартості майна, без обґрунтування того, яким чином позивачем визначено вартість майна та ціну позову. Отже, позивачу необхідно було надати суду висновки про оцінку всіх об`єктів спірного майна, що підлягає поділу, визначити реальну ціну позову та сплатити судовий збір у відповідності до ЗУ «Про судовий збір».

При цьому суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ із внесеними змінами та доповненнями, станом на 01.01.2023 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1073,60 грн. та не більше 13420 грн.). Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року встановлено в сумі 2684 грн. Тобто при заявлені ціни позову в сумі 1040000 грн. позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 10400 грн., оскільки максимальна сума судового збору визначається з розрахунку не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб (13420 грн.), а не трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8052 грн.) як зазначає позивач.

Таким чином, суд констатує, що вимоги зазначені в ухвалі суду від 17.07.2023р., щодо зазначення ринкової вартості майна, з підтвердженням належними доказами, визначення реальної ціни позову та сплата судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем не виконано.

На виконання вимоги ухвали, щодо поділу транспортних засобів, представник позивача вказує, що для поділу транспортних засобів, які є неподільними достатня згода одного з подружжя на отримання компенсації і така згода позивачем надана.

Натомість відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності. При цьому, вирішення зазначених спорів мають враховуватися інтереси обох сторін та встановлювати: чи дійсно є неможливим виділ частки в натурі; чи допускається такий виділ згідно із законодавством; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на усе спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар тощо.

Дана вимога ухвали та закону позивачем не виконана.

Крім того, на виконання ухвали суду, позивачем не повідомлено суд чи не подавався ним до суду аналогічний позов.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,185 ч.3,260-261,353-355 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятнадцятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.