Справа № 359/7131/21
Провадження №2/359/226/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

До суду з даним позовом звернувся позивач. Свої вимоги обґрунтував тим, що він працює на посаді командира ПС King Air льотної служби авіакомпанії «Украерорух».

На підставі наказів ДП «Украерорух» він був відряджений до м.Брауншвейг, Німеччина з 5 по 10 серпня 2020 року, до м.Кейптаун ПАР з 11 серпня по 3 жовтня 2020 року, з 8 жовтня по 6 грудня 2020 року, з 9 грудня 2020 року по 30 грудня 2020 року, з 19 лютого по 19 квітня 2021 року, до м.Гельсінкі та м.Порі Фінляндії з 17 по 22 січня 2021 року.

Позивач вважає, що йому була не в повному обсязі виплачена заробітна плата за дні у відрядженні.

У вересні 2020 року ОСОБА_2 не було виплачено за 7 днів відрядження, у жовтні 2020 року не було виплачено за 9 днів відрядження; у листопаді 2020 року - за 17 днів відрядження у робочі дні, у грудні 2020 року - за 14 днів відрядження, у січні 2021 року за 5 днів відрядження, у лютому 2021 року - за 6 днів відрядження; у березні 2021 року - за 11 днів відрядження, у квітні 2021 року за 4 дні відрядження.

Таким чином, позивач вважає, що йому не була виплачена заробітна плата за дні, які він перебував у відрядженні, яку він просить суд стягнути з відповідача в розмірі 370 572,30 грн. та відповідно витрати на правову допомогу в розмірі 40 000 грн.

30.08.2021 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. В даній заяві він зазначив, що у вересні 2020 року йому не було виплачено за 7 днів відрядження у робочі дні та 8 днів відрядження у вихідні дні, у жовтні 2020 року позивачу не було виплачено за 9 днів відрядження у робочі дні, один день відрядження у святковий день 14.10.2020 р. та 8 днів відрядження у вихідні дні; у листопаді 2020 року - за 17 днів відрядження у робочі дні, у грудні 2020 року - за 14 днів відрядження в робочі дні, 7 днів відрядження у вихідні дні та 1 день відрядження у святковий день, у січні 2021 року за 5 днів відрядження в робочі дні та 1 день відрядження у вихідний день, у лютому 2021 року - за 6 днів відрядження у робочі дні та 2дні відрядження у вихідні дні; у березні 2021 року - за 11 днів відрядження у робочі дні, 1 день відрядження у святковий день та 6 днів відрядження у вихідні дні, у квітні 2021 року за 4 дні відрядження у робочі дні та 5 днів відрядження у вихідні дні.

В зв`язку з цим, просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 871 075,34 грн.

31.01.2022 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. В якій зазначив, що відповідач мав виплати заборгованість за вищевказаний період виходячи із подвійного розміру заробітної плати за роботу у вихідний та святковий день. Однак цього ним зроблено не було, а тому борг підприємства перед позивачем становить: за вересень 2020 року -107314,14 грн., жовтень 2020 року- 267276,83 грн., листопад 2020 року -218 907,77 грн., грудень 2020 року-188886,72 грн., лютий 2021 року- 11 857,21 грн., березень 2021 року-69431,38 грн., квітень 2021 року-33869,52 грн.

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 897 543,57 грн., яку він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою судді від 04.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 26.07.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову та просила суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України на посаді командира ПС King Air льотної служби авіакомпанії «Украерорух». Дана обставина підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 та довідкою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №1-24.2/4333/21 від 03.06.2021 року (т.1 а.с.21-23).

Наказом ДП «Украерорух» №197 від 16.03.2020 року «Про простій на підприємстві установлено початок простою по підприємству з 18.03.2020 року по 31.05.2020 (т.1 а.с.24,25)

Наказом ДП «Украерорух» №245 від 10 квітня 2020 року «Про введення режиму неповного робочого часу» усім працівникам Украероруху було встановлено неповний робочий час 0,5 норми тривалості робочого часу, затвердженої на 2020 рік, починаючи з 10.07.2020 року (т.1 а.с.26).

Наказом ДП «Украерорух» №464 від 1 червня 2020 року «Про встановлення режиму неповного робочого часу працівникам авіакомпанії «Украерорух» працівникам авіакомпанії «Украерорух» було встановлено неповний робочий час 0,5 тривалості норми тривалості робочого часу, затвердженої на 2020 рік, починаючи з 1 червня 2020 року (т.1 а.с.154,155)

Наказом ДП «Украерорух» №1041 «Про режим неповного робочого часу» від 28 жовтня 2020 року усім працівникам Украероруху було встановлено неповний робочий час 0,5 норми тривалості робочого часу, затвердженої на 2021 рік (т.1а.с.27).

29 травня 2020 року ОСОБА_2 надав письмову згоду на встановлення йому режиму роботи неповного робочого часу, а саме 0,5 норми тривалості робочого часу, затвердженої на 2020 рік з 1 червня 2020 року (а.с.156 т.1).

20 листопада 2020 року ОСОБА_2 надав письмову згоду на встановлення йому режиму роботи неповного робочого часу, а саме 0,5 норми тривалості робочого часу, затвердженої на 2021 рік (т.1 а.с.157).

31 липня 2020 року між фірмою Flight Precision LTD та ДП «Украерорух» був укладений Контракт №20J09 про надання послуг з виконання льотної перевірки наземних засобів радіотехнічного забезпечення польотів, авіаційного електрозв`язку та світлосигнального обладнання аеродромів Південно-Африканської Республіки (ПАР), Республіки Намібія, Республіки Замбія, Королівства Есватіні, Республіки Ботсвана, Республіки Зімбабве і інших держав Згідно з п.1.2 обсяг послуг вимірюється польотним часом (block-time), який розраховується в годинах. Під «польотним часом» слід розуміти період час з моменту початку руху літака по землі для виконання зльоту і до моменту виключення його двигунів та зупинки на місце стоянки. (а.с.43 т.2). Відповідно до п.4.2 Контракту остаточна оплата здійснюється за фактичний обсяг наданих послуг. Згідно з Додатковою угодою №3 від 11 лютого 2021 року до Контракту №20J09 від 31.07.2020 сторонами Контракту визначено, що термін надання послуг за ним серпень 2020 - квітень 2021 (а.с.42-67 т.2).

Наказом ДП «Украерорух» №27/з від 04 серпня 2020 року «Про відрядження до Німеччини та Південно-Африканської Республіки (ПАР) ОСОБА_2 було відряджено до м. Брауншвейг (Німеччина) з 5 по 10 серпня 2020 року та до м.Кейптаун (ПАР) з 11 серпня по 03 жовтня 2020 року (т.1а.с.28)

Наказом ДП «Украерорух» №36/з від 8 жовтня 2020 року «Про відрядження до Південно-Африканської Республіки (ПАР)» було відряджено до м.Кейптаун (ПАР) з 8 жовтня по 6 грудня 2020 року (т.1 а.с.29)

Наказом ДП «Украерорух» №40/з від 9 грудня 2020 року «Про відрядження до Південно-Африканської Республіки (ПАР)» ОСОБА_2 було відряджено до м. Кейптаун (ПАР) з 9 грудня 2020 року по 1 січня 2021 року (т.1а.с.30).

Наказом ДП «Украерорух»№6/з від 17.02.2021 року «Про відрядження до Південно-Африканської Республіки (ПАР) ОСОБА_2 було відряджено до м. Йоганнесбург (ПАР) з 19 лютого по 19 квітня 2021 року (т.1 а.с.34).

Згідно з п.5.14 колективного договору між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками ( (далі - колективний договір) за виконання льотної роботи льотному складу повітряних суден АН-26, King Air командно-льотному складу авіакомпанії «Украерорух», які мають діючі свідоцтва, закріплені у штатному розписі за відповідними типами ПС, проводиться оплата за фактичний нальот годин. Так, ОСОБА_2 як командиру повітряного судна King Air розмір погодинної ставки за фактичний нальот годин при виконанні авіаційних робіт становить 750 гривень (т.2 а.с.150 зворот.).

Як зазначено у наказі ДП «Украерорух» №206/о від 28 лютого 2019 року «Про порядок оплати за фактичний нальот годин» директору авіакомпанії «Украерорух» І.В.Куликовському наказано забезпечити ведення обліку фактичного нальоту годин льотним, командно-льотним складом на підставі польотних завдань(а.с.18,19 т.2).

Відповідно до п.5.28 колективного договору робота понад норму робочого часу, передбаченого графіком виходу на роботу на місяць (графіком роботи зміни, за якою закріплений працівник) в окремі дні, тижні, місяці облікового періоду, при збереженні норми робочого часу за обліковий період, не є надурочною роботою. Переробіток норми робочого часу, що виникає в окремі дні при підсумованому обліку може компенсуватися додатковими днями відпочинку або відповідним зменшенням тривалості роботи в інші дні облікового періоду (а.с.151 зворот. т.2).

Згідно з п.6.6. колективного договору працівникам, що вибувають/прибувають у /з відрядження або навчання у вихідний день, надається інший оплачуваний день відпочинку протягом одного року після повернення з відрядження (а.с.152 т.2).

Відповідно до п.7.12 Правил внутрішнього розпорядку Головного підприємства Украероруху, затверджених рішенням конференції трудового колективу протоколом №1 від 30 вересня 2016 року робочий час і час відпочинку льотного складу регулюються Правилами визначення робочого часу та часу відпочинку екіпажів повітряних суден цивільної авіації України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 2 квітня 2002 року №219. (а.с.27 т.2)

Згідно Правилами внутрішнього розпорядку Головного підприємства Украероруху та режимом роботи працівників авіакомпанії «Украерорух» на 2021 рік льотний склад авіакомпанії «Украерорух», в тому числі ОСОБА_2 працює згідно плану-наряду (а.с.21-29,41, т.2).

Відповідно до п.1.6., 1.7., 1.8 положення про відрядження та надання авансового звіту, затвердженого наказом ДП «Украерорух» №219 від 19 липня 2016 року на працівника, який перебуває у відрядженні, поширюється режим робочого часу того підприємства, до якого він відряджений. Замість днів відпочинку, не використаних за час відрядження, інші дні відпочинку після повернення з відрядження не надаються. Якщо працівник спеціально відряджений для роботи у вихідні або святкові й неробочі дні, то компенсація в ці дні надається згідно з чинним законодавством. Працівникам, які направлені у відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку (а.с.90 т.1).

Наказом ДП «Украерорух» №928 від 29 грудня 2018 року були внесені зміни до наказу Украероруху від 08.06.2018 №320 «Про розмір добових під час відрядження» та зазначено, що з 1 січня 2019 року розмір добових під час відрядження за кордон - 1700,00 грн у валюті з можливістю округлення до цілих у меншу сторону в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження(а.с.144 т.2).

Позивачу за періоди відрядження були сплачені добові 5 серпня 2020 року у розмірі 3117 євро, 16 жовтня 2020 року у розмірі 310 431 гривень, 18 лютого 2021 року 3031 євро. Вказані обставини підтверджуються платіжною відомістю добових за відрядження до Німеччини та ПАР (а.с.169 т.1), списком №67 та платіжним дорученням №4364 від 16 жовтня 2020 року (а.с.170 т.1), відомістю на виплату готівки №1 за 18 лютого 2021 року (а.с.171 т.1).

За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Положення цієї статті КЗпП України кореспондують ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці».

Згідно зі ст.72 КЗпП України робота у вихідний день може компенсуватися, за згодою сторін, наданням іншого дня відпочинку або у грошовій формі у подвійному розмірі. Оплата за роботу у вихідний день обчислюється за правилами статті 107 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.73 КЗпП України робота у святковий і неробочий день компенсується відповідно до статті 107 цього Кодексу. Робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі відрядникам - за подвійними відрядними розцінками (ч.1 ст.107 КЗпП України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст.121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку зі службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлюваних законодавством. Працівникам, які направлені у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Згідно з п.8 розділу І Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №59 13 березня 1998 року (далі - Інструкція №59) на працівника, який перебуває у відрядженні, поширюється режим робочого часу того підприємства, до якого він відряджений. Замість днів відпочинку, не використаних за час відрядження, інші дні відпочинку після повернення з відрядження не надаються.

Відповідно до п.9 розділу І Інструкції №59 якщо працівник спеціально відряджений для роботи у вихідні або святкові й неробочі дні, то компенсація за роботу в ці дні виплачується відповідно до чинного законодавства.

Згідно з абз.2 п.13 розділу І Інструкції №59 працівнику, який направлений у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється за всі робочі дні тижня за графіком, установленим за місцем постійної роботи, та відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

В абз.2,3 п.16 розділу ІІІ Інструкції №59зазначено, що за кожний день (включаючи день вибуття та день прибуття) перебування працівника у відрядженні, враховуючи вихідні, святкові й неробочі дні та час перебування в дорозі (разом з вимушеними зупинками), йому виплачуються (перераховуються) добові в межах сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98, у національній валюті держави, до якої відряджається працівник, або у доларах США / євро, або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, встановленим на день подання уповноваженому банку розрахунку витрат на відрядження. Визначення кількості днів відрядження для виплати добових проводиться з урахуванням дня вибуття у відрядження й дня прибуття до місця постійної роботи, що зараховуються як два дні.

Відповідно до п.2 Правил визначення робочого часу та часу відпочинку екіпажів повітряних суден цивільної авіації України, затверджених наказом Міністерства транспорту України 2 квітня 2002 року №219 (далі - Правила №219) робочий час - час протягом якого екіпаж повітряного судна (далі - ПС) зобов`язаний виконувати роботу, визначену трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Час відпочинку - час, протягом якого член екіпажу звільняється експлуатантом від своїх службових обов`язків.

Згідно з п.5.3 Правил №219 робочий час включає: польотний час (BLOCK TIME); передпольотну підготовку; час післяпольотної роботи; час очікування вильоту з незалежних від екіпажу ПС причин в аеропортах, на оперативних точках та в інших місцях його перебування у разі ненадання умов для відпочинку, зазначених у пункті 4.7 цих Правил; час перебування на різних чергуваннях або в резерві; час, який витрачає екіпаж ПС на аналіз польотів, учбово-тренажерну підготовку, проходження медичного огляду та інші види робіт, що передбачаються правилами внутрішнього трудового розпорядку та КВП експлуатанта; час перельоту (переїзду) членів екіпажу ПС як пасажирів для виконання ними польоту з іншого аеродрому; час естафети.

Відповідно до п.7.1. та п. 7.2 Правил №219 облік робочого часу і часу відпочинку членів екіпажів ПС здійснюються на підставі польотних завдань, бортових листів та табеля обліку робочого часу. Для членів екіпажів ПС установлюється підсумований облік робочого часу як правило, за місяць та до року. Загальна тривалість робочого часу членів екіпажів ПС в разі встановлення облікового періоду за місяць не повинна перевищувати місячної тривалості робочого часу, а за рік - річної тривалості робочого часу.

З довідки 43-22-303 від 10 червня 2021 року вбачається, що з липня 2020- травень 2021 ОСОБА_2 видано на руки 535 763,65 грн (а.с.39 т.1).

З довідки ДП «Обслуговування повітряного руху України» вбачається, що середньоденний заробіток ОСОБА_2 становить 5011,50 грн. (а.с.46 т.1)

Відповідно до завдань на польоти №31/1 у вересні 2020 року фактично робочий час ОСОБА_2 склав 145,63 години, з них позивачем було здійснено фактичного нальоту 77,84 год.(а.с.137-139 т.1). Фактично ж його заробітна плата склала 96745 грн, на руки позивач отримав 77879,72 грн. за 118,75 відпрацьованих годин (т.1 а.с.39).

У жовтні 2020 року згідно з завданнями на польоти №32/3 та 32/4 загальний робочий час позивача склав 126,29 годин, з них фактичного нальоту 54,69 годин.(а.с.139-140 т.1). . Виплачена заробітна плата позивачу 77327,67грн, на руки 62248,77 грн. за 95,55 відпрацьованих годин(т.1 а.с.39).

Відповідно до завдань на польоти №32/5 за листопад 2020 року загальний робочий час екіпажу склав 45,66 годин, з них 15,12 годин був час фактичного польоту (а.с.141 т.1). Фактично ж його заробітна плата склала 23285,74 грн, на руки позивач отримав 18745,02 грн. за 31,75 відпрацьованих годин.(т.1 а.с.39).

Так, згідно з завданням на польоти №32/6 і 32/7 за грудень 2020 та табелю обліку використання робочого часу за грудень 2020 року загальний робочий час позивача склав 74,68 годин, з них фактичних годин нальоту 18,39годин(а.с.143 т.1). Фактично ж його заробітна плата склала 34161,86 грн, отримано на руки 27500,3 грн. за 56,5 відпрацьованих годин (т.1 а.с.39).

Відповідно до завдань на польоти за лютий 2021 року, 20 та 21 лютого 2021 року позивач здійснював польоти на території ПАР (загальний робочий час екіпажу робочий склав 13,27 годин, з них 4,6 годин був час фактичного польоту)(а.с.144 т.1). ОСОБА_2 було нараховано 40351,17 грн, на руки виплачено з утриманнями 32482,69 грн. за 80 відпрацьованих годин (т.1 а.с.39).

Згідно з завданням на польоти за березень 2021 року робочий час ОСОБА_2 склав 76,85 годин, з яких фактичні години нальоту становлять 32,66 годин(а.с.144-145 т.1). Позивачу було нараховано 53607,02 грн, на руки йому видано 43153,65 грн. за 88,25 відпрацьованих годин(т.1 а.с.39).

Відповідно до завдань на польоти за квітень 2021 року у позивача фактично відпрацьованих 117,22 робочих годин.(а.с.146 т.1). Позивачу підприємством було нараховано 84 112,23 грн та фактично видано на руки заробітну плату у розмірі 67710,35 грн. за 128,25 відпрацьованих годин(т.1 а.с.39).

При підсумованому обліку робочого часу відповідно до завдань на польоти загальний відпрацьований робочий час позивача за період з вересня 2020 року по квітень 2021 року становить 599,54 годин (вересень 145,63 годин + жовтень 126,29 годин + листопад 45,66 годин + грудень 74,68 годин + лютий 13,27 годин + березень 76,85 годин + квітень 117,22 годин).

Згідно довідки ДП Обслуговування повітряного руху України №43-22-303 від 10.06.2021 ОСОБА_2 виплачено за 634,38 відпрацьованих годин (974,38год -91,75год (липень)-168,25 год.(серпень 2020)-80 год. (травень 2021).

З огляду на це, суд приходить до висновку, що позивачу за вищенаведений період відповідачем було виплачено заробітну плату в обсязі не меншому за фактичну кількість відпрацьованих годин, а навіть в більшому.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що нарахована зарплата позивачу за 8 місяців, тобто за період з вересня 2020-квітень 2021 року в розмірі 436744,59грн. (655544,91-49646,92-38870,93-130282,47) є не меншою за ту, яку позивач отримав би за роботу на підприємстві не перебуваючи в відрядженні, навіть без врахування неповного робочого часу,який встановлений наказами по підприємству «Про режим неповного робочого часу» . Даний розмір становив би 336 280 грн. (42035 грн. посадового окладу х 8 місяців).

Разом з цим, суд позбавлений можливості об`єктивно перевірити суму заробітної плати позивача у відрядженні, яку він міг би отримати виходячи з розміру середньоденного заробітку у розмірі 5011,50 відповідно до довідки ДП Обслуговування повітряного руху України (т.1 а.с.46), оскільки в цій довідці не зазначено дата її видачі і 2 останні календарні місяці роботи, які були враховані при цьому. З довідки ДП Обслуговування повітряного руху України №43-22-303 від 10.06.2021 вбачається, що розмір заробітної плати позивача за період з липня 2020 року по травень 2021 року змінювався з 23285,74 грн. до 130282,47 грн.

Встановлено, що позивачу за спірний період було нараховано та виплачено заробітну плату за виконану ним роботу у відрядженнях у розмірі не нижче середнього заробітку.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України позивач та його представник не довели, що ДП «Украерорух» не оплатив позивачу заробітну плату за виконану ним роботу у відрядженнях, а також те, що оплата праці за місяці перебування у відрядженні була нижчою середнього заробітку.

Крім того, суд враховує що ОСОБА_2 виконував роботу за графіком підприємства до якого був відряджений і тому відсутні підстави для отримання ним компенсації за роботу у вихідні або святкові й неробочі дні, а саме для оплати за цю роботу у подвійному розмірі на підставі ст.107 КЗпП України.

Вихідні і святкові дні були надані позивачу згідно з графіком роботи підприємства, однак специфіка роботи позивача зумовила його здійснювати фактичні нальоти у вихідні дні.

З завдань на польоти та табелів обліку використання робочого часу вбачається, що позивачем не було перевищено норму виробітку робочого часу, здебільшого дні відпочинку перевищували дні виробітку позивача.

Дні відпочинку під час відрядження мали бути використані позивачем під час відрядження, оскільки у відповідності до п.8 розділу І Інструкції №59 та п. 1.7 положення про відрядження та надання авансового звіту, діючого на підприємстві, замість днів відпочинку, не використаних за час відрядження, інші дні відпочинку після повернення з відрядження не надаються.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надавав згоду на підставі ст.72 КЗпП України на компенсацію позивачу роботи у вихідний день у грошовій формі у подвійному розмірі.

На підставі п.6.6. колективного договору у випадку вибуття/прибуття у /з відрядження у вихідний день, позивачу може бути наданий інший оплачуваний день відпочинку протягом одного року після повернення з відрядження.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були виплачені позивачу всі необхідні суми за період його перебування у відрядженні, а тому позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення заробітної плати залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.02.2023 року.

Суддя Чирка С.С.