Справа № 484/2357/23
Провадження № 2/484/773/23
Рішення

іменем України

14.08.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну зменшення розміру заборгованості за аліментами

за відсутності сторін

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості за аліментами та розстрочки сплати заборгованості по аліментам, мотивуючи тим, що має з відповідачкою спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 січня 2021 року було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Після розірвання шлюбу, між ним та відповідачкою була усна домовленість, щодо утримання та виховання спільного сина. За згодою батьків ОСОБА_2 відкрила особистий рахунок на ім`я неповнолітнього ОСОБА_3 у відділенні банку АТ КБ «ПриватБанк» та надала йому реквізити «Карти юніор» для перерахування грошових коштів на утримання сина.

З березня 2021 року по березень 2022 року він щомісяця перераховував кошти на утримання сина ОСОБА_3 . У зв`язку з військовою агресією рф в лютому 2022 року він втратив роботу та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

25.02.2023 року позивач отримав листа від Первомайського ВДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), довідку-розрахунок за вих№10618 від 20.02.2023 року в якій міститься інформація, що у нього існує заборгованість по аліментам станом на 01.02.2023 року в розмірі 58346 грн 81 коп. Вказана інформація стала для позивача несподіваною, оскільки він не знав про існування виконавчого документа та виниклої заборгованості.

Довідка-розрахунок сформована на підставі виконавчого документа, судового наказу № 2-н/484/277/21 від 08.04.2021 року, який видано Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звертаючись до суду позивач про винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів вказала його адресу реєстрації, а не фактичне місце проживання, що позбавило його можливості бути обізнаним про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів. Звертаючись до суду з заявою про винесення судового наказу позивач порушила їхню домовленість щодо добровільного надання матеріальної допомоги на утримання сина.

З березня 2021 року по березень 2022 року він добровільно перерахував на рахунок сина 24 тис. грн.. Здійснити зарахування вказаної суми в суму заборгованості по аліментам не виявляється можливим через те, що згідно виконавчого документа стягувачем по справі виступає ОСОБА_2 , а в квитанціях про сплату боргу зазначено отримувача ОСОБА_3 ..

Протягом останнього року його матеріальне становище значно погіршилось, він немає постійного місця роботи, немає регулярного доходу та заробітку, проживає за рахунок батьків, які отримують лише пенсію. З 20 квітня 2023 року він позбавлений можливості працювати, так як постійно знаходиться біля хворого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні №2 КНП «ПЦМБЛ» з діагнозом «закритий перелом правого стегна зі зміщенням» та потребує постійного стороннього догляду на один рік. Вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки змінився його матеріальний стан, життєві умови, просить зменшити розмір заборгованості по аліментам на 24 тис. грн. та розстрочити сплату решти заборгованості за аліментами в сумі 34346.81 грн на строк 24 місяці з правом дострокового погашення заборгованості.

Ухвалою суду від 17.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; призначено розгляд справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.

Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачці - копію позовної заяви з додатками.

14.06.2023 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що позов не визнає, мотивуючи тим, що з часу виникнення у позивача обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини він уникав сплати коштів, у зв`язку з чим і виникла заборгованість по аліментам. Позивач перераховував кошти на картковий рахунок відкритий на ім`я сина, домовленості про те, що кошти перераховані на ім`я сина будуть зарахування в рахунок сплати аліментів не було. Які суми коштів були перераховані їй відомо не було. У судовому наказі про стягнення аліментів визначено грошові зобов`язання ОСОБА_1 сплачувати на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Просить відмовити в задоволенні позову.

Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань тощо. Суд вважає, що сторонами надано усі наявні докази і повідомлено суд про усі фактичні обставини справи.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони, які покладаються на такі обставини.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28 квітня 2023 року відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області.

Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.04.2021 року (справа № 2-н/484/277/21) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи з 06.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Первомайському відділі ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується довідкою-розрахунком виданим відділому державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області від 20.02.2023 року №10618, виконавче провадження №70540722.

Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Позивач, звертаючись до суду з наданим позовом, як на підставу для звільнення його від сплати аліментів на суму 24 тис грн посилається на те, що 24 тис грн він перерахував на картковий рахунок сина ОСОБА_3 у період з березня 2021 по березень 2022 року на утримання сина. На розстрочку виплати заборгованості по аліментам на 24 місяці послався на зміну свого матеріального стану, зокрема, на відсутність роботи та важко хворого батька.

На підтвердження перерахування коштів надав копії квитанцій, на ім`я ОСОБА_3 , тоді як стягувачем по справі про стягнення аліментів виступає ОСОБА_2 , яка в своєму відзиві на позов не підтвердила про існування домовленості про зарахування коштів на картковий рахунок сина в рахунок заборгованості по аліментам.

Суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач мав таку домовленість з відповідачкою, крім того відсутні докази, що саме позивач здійснює догляд за хворим батьком, не надає докази витрат на лікування батька та інше.

В той же час суду не надано доказів на підтвердження майнового стану позивача (розміру реального доходу, прибутку, рухомого/нерухомого майна тощо), з якого б вбачалося погіршення його матеріального становища чи зміни житлових умов.

Позивач є працездатним, не має інвалідності. Позивач не надав доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина у визначеному рішенням суду розмірі або доказів того, що такий розмір є непосильним для нього. Фактично, вимога про розстрочку заборгованості по аліментам пов`язана з небажанням їх сплачувати.

Обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини покладено на батьків. Саме вони мають сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, підстав для задоволення позову у зв`язку зі зміною матеріального стану, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення, так і у бік покращення.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Розмір аліментів з урахуванням статті 48 Конституції України має забезпечувати такий достаток, який би забезпечив покриття поточних основоположних життєвих потреб.

За вимогами ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 197 СК України.

Враховуючи те, що позивач належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження позову, не надав, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України суд

ухвалив

в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.08.2023 року.

Суддя