ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/1693/21
Провадження № 22-ц/821/1497/23
Категорія:304000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.,

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2023 року (ухваленого під головуванням судді Марцішевської О.М. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 21 квітня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки і піклування Черкаської міської ради, про стягнення заборгованості за договором ,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , яка діє як законний представник неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки і піклування Черкаської міської ради про стягнення заборгованості за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 08 травня 2019 року за договором безвідсоткової позики передав позичальнику ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 31 000 доларів США. На підтвердження фактичного одержання вказаної суми, позичальником ОСОБА_5 на договорі в кінці його тексту надано розписку про одержання коштів. Згідно п.2.2. Договору боржник ОСОБА_5 зобов`язався повернути грошові кошти не пізніше 08 травня 2020 року. Однак, в зазначений термін боржник ОСОБА_5 свого зобов`язання за договором позики не виконав.

В подальшому, позивачу стало відомо, що позикоодержувач ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про смерть ОСОБА_5 знаходиться у відповідача, а його копія в матеріалах спадкової справи померлого. Позивач не може надати цих доказів, оскільки вони знаходяться у відповідача та приватного нотаріуса Кам`янецького В.В.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина та спадкоємці звернулись до нотаріуса Кам`янецького В.В. із заявою про відкриття спадщини. Спадкову справу було відкрито 24 вересня 2019 року. Спадкоємцями боржника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його малолітні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та повнолітня донька ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої 24.09.2019 року приватним нотаріусом Кам`янецьким В.В. Законним представником малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є їх мати - ОСОБА_9 , відомості про це знаходяться також в матеріалах спадкової справи померлого ОСОБА_5 .

Станом на день смерті ОСОБА_5 кошти в розмірі 31 000 (тридцять одна тисяча) доларів США позивачу не було повернуто.

Спадкоємиця ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у спадщині повернула позивачу частину боргу в розмірі 15 500,00 доларів США. Дані обставини підтверджуються розпискою ОСОБА_1 від 16 жовтня 2020 року про повернення ОСОБА_6 частини боргу за договором позики. Залишок неповернутих коштів за Договором позики становить 15 500 доларів США.

З урахуванням зазначеного вище, позивач вважає, що відповідачка як законний представник спадкоємців померлого боржника ОСОБА_5 відповідно до вимог закону зобов`язана повернути позивачу решту коштів в розмірі 15 500,00 доларів США за договором позики від 08 травня 2019 року, що згідно офіційного курсу валют на 15.02.2021 НБУ курс гривні до долара США на момент звернення з цим позовом становить 431 582 грн.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_9 , як законного представника малолітніх спадкоємців ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 одноразовим платежем заборгованість за договором позики від 08.05.2019 у розмірі основного боргу 15 500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2021 еквівалентно 431 582 грн.; судовий збір в розмірі 4 378,95 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн, а всього в сумі 445 960,95 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 15 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.04.2023 еквівалентно 566 680 грн, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 4 533,75 грн, всього стягнуто 571 213,75 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивовано тим, що при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа №306/2000/16-ц).

Суд також враховував положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведений факт існування на час смерті позичальника ОСОБА_5 невиконаного договірного зобов`язання останнього за договором позики від 08 травня 2019 року в сумі 31 000 доларів США, оскільки зобов`язання боржника за договором позики від 08 травня 2019 року не є такими, що нерозривно пов`язані з його особою і включаються до складу спадщини та документального підтвердження виконання спадкодавцем за життя зобов`язання за договором позики від 08 травня 2019 року суду не надано.

Також знайшли підтвердження доводи позивача про дотримання ним як кредитором визначеного ст.1281 ЦПК України строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_6 на частку (з урахуванням відмови від спадщини матері спадкодавця ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 ), а також малолітні діти спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на частку спадщини кожний.

Відповідно до розписки від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 погасила 1/2 частину договірних зобов`язань спадкодавця перед позивачем за договором позики в сумі 15 500 доларів США.

Свідоцтва про право власності на вказане спадкове майна відповідачка в інтересах малолітніх спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримала 02.07.2020, 06.08.2020, однак не здійснила погашення заборгованості спадкодавця перед позивачем за договором позики в сумі 15 500 доларів США, відповідно до частки малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спадщині після смерті ОСОБА_5 .

Суд, встановивши відповідно до положень ст. 1282 ЦК України наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договором позики від 08.05.2019 в розмірі 15 500 тисяч доларів США, факт прийняття спадщини відповідачкою в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після смерті позичальника ОСОБА_5 , ненадання відповідачкою доказів на спростування того, що вартість спадкового майна не перевищує розмір боргу, а також виконання іншим спадкоємцем ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у спадщині договірного зобов`язання спадкодавця, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів 15 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.04.2023 еквівалентно 566 680 грн. в межах вартості одержаного у спадок майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 18 серпня 2023 року, ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції невмотивованим, прийнятим без додержання норм матеріального та процесуального права, при тому, що суд не розглянув належним чином всі матеріали , не оцінив належність , допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, не визначив належне коло учасників процесу, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована, тим, що суд першої інстанції в рішенні суду зазначив, що саме відповідач отримала у спадок спадкове майно. Фактично, оскільки діти є неповнолітніми, реалізуючи їх права, вона представляла їх інтереси під час спадкування, але внаслідок цього вона жодним чином не є власником майна, яке отримали її діти у спадок. Тому припущення суду першої інстанції, що саме відповідач отримала у спадок майно спадкодавця, оскільки представляла інтереси малолітніх дітей, вважає хибним.

На думку скаржника, в цій справі належними відповідачами могли бути лише спадкоємці, які фактично набули право власності на спадкове майно. Таке міркування вважає правильним.

Вказує, що стягуючи з неї на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 15 500 доларів США , суд вирішив, що саме вона має нести відповідальність за борги батька її дітей, з яким вона не перебувала у шлюбі, та стягнення може бути звернуто на будь-яке її майно та кошти, яке немає відношення до успадкованого майна.

Вважає, що це є порушенням її Конституційних прав, зокрема, щодо вільного розпорядження та користування своїм майном.

Судом залишено поза увагою, що до нотаріуса надходила заява позивача про успадкування заборгованості, проте вона ним не була прийнята, оскільки у нього виник сумнів щодо належності оформлення договору позики та факту отримання коштів. На думку скаржника, до розгляду справи необхідно залучити нотаріуса, у якого була заведена спадкова справа для отримання пояснень та позиції щодо предмету спору.

Також до справи не була залучена спадкоємець ОСОБА_6 , яка ніби то визнала боргові зобов`язання і їх погасила.

Крім того, ОСОБА_5 не брав коштів у борг у позивача, оскільки мав достатню кількість доходів та майна. Факт отримання коштів зазначених у договорі позики не підтверджений висновком проведеної судової почеркознавчої експертизи №1453/21-23, 418-419/22-23 від 07.04.2022.

Судом також залишено поза увагою, що не було визначено ринкової вартості спадкового майна.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2019 року укладено договір позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1 п. 1 Договору позикодавець у момент підписання цього Договору передає позичальнику у власність гроші у сумі 31 000 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути гроші Позикодавцеві, в сумі та в строки, визначені цим договором. Згідно статті 2 пункту 2 Договору позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю позику не пізніше 08 травня 2020 року. (т. 1 ст. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2497, серія НОМЕР_1 від 14.09.2019 року. (а.с.67 т.1)

Відповідно до довідки Управління з питань державної реєстрації від 03.10.2019 № 20917-01-10 за адресою АДРЕСА_1 , станом на 09.09.2019 були зареєстровані ОСОБА_5 та його малолітні діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . (т. 1 ст. 102)

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 згідно з свідоцтвом про народження, виданого відділом ДРАЦС по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1009, серія НОМЕР_2 від 27.08.2015. ( т.1 ст. 62)

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 згідно з свідоцтвом про народження, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 84, серія НОМЕР_3 від 26.01.2012 . ( т.1 с. 63)

Після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 44/2019 у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецького В.В. (З матеріалів спадкової смерті після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що 24 вересня 2019 року із заявами про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_9 в інтересах малолітніх дітей спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. 1 с. 84-85).

30 вересня 2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулась повнолітня донька спадкодавця - ОСОБА_6 (т. 1 с. 99)

18 жовтня 2019 року мати спадкодавця ОСОБА_10 звернулась із заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_6 (т. 1 с. 104)

24 березня 2020 року органам нотаріату надійшла претензія від ОСОБА_1 . В даній заяві позивач зазначив, що 17 березня 2020 року йому стало відомо про те, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . (т. 1 с. 120)

16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 відповідно до розписки отримав від ОСОБА_6 кошти в сумі 15 500 доларів США. (1 т. с. 4)

19 червня 2020 року укладено договір про поділ спадщини між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В та зареєстрований в реєстрі. (т. 1 с. 56-57)

Відповідно до договору про поділ спадщини від 19 червня 2020 року ОСОБА_9 , яка діє від імені малолітньої дочки ОСОБА_4 , отримує:

- частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 ;

- частку майнових прав засновника Приватного підприємства «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод», , місцезнаходження якого: 19640 Черкаська обл., с. Леськи, провул. Різдвяний, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 11 354 091 грн;

- частку майнових прав засновника Приватного підприємства «Черкаський консервний завод», ПП «Черкаський консервний завод» , місце знаходження якого: 19640, Черкаська обл., с. Леськи, провул. Жовтневий, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 8 000 грн;

- частку права на оренду земельної ділянки площею 1,9918 га кадастровий номер :02:002:0616, яка розташована: с. Леськи Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до договору про поділ спадщини від 19 червня 2020 року ОСОБА_9 , яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_3 отримує:

- частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 ;

- частку майнових прав засновника Приватного підприємства «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод», , місцезнаходження якого: 19640 Черкаська обл., с. Леськи, провул. Різдвяний, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 11 354 091 грн;

- частку майнових прав засновника Приватного підприємства «Черкаський консервний завод», ПП «Черкаський консервний завод» , місце знаходження якого: 19640, Черкаська обл., с. Леськи, провул. Жовтневий, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 8 000 грн;

- вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК», рахунок № НОМЕР_4 (старий № НОМЕР_5 ; відкритий 13.09.2007 року), на суму 586,76 грн;

- вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в «УКРГАЗБАНК» рахунок в національній валюті № НОМЕР_6 , НОМЕР_7 на суму 7641,86 грн., рахунок в національній валюті № НОМЕР_8 , НОМЕР_7 на суму 12 грн 13 коп ;

- вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в «ПриватБанк», депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_9 договору SAMDN36152 від 11.11.2011 року, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_10 згідно договору SAMDN3778 від 10.09.2012, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_11 згідно договору SAMDN3779 від 10.09.2012 року, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_12 згідно договору SAMDN3780 від 10.09.2012 року «Бонус Плюс» НОМЕР_13 , в сумі 1654,61 грн.;

- частку права на оренду земельної ділянки площею 1,9918 га кадастровий номер :02:002:0616, яка розташована: с. Леськи Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до договору про поділ спадщини від 19 червня 2020 року ОСОБА_6 отримує:

- часту майнових прав засновника Приватного підприємства «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод», , місцезнаходження якого: 19640 Черкаська обл., с. Леськи, провул. Різдвяний, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 11 354 091 грн;

- частку майнових прав засновника Приватного підприємства «Черкаський консервний завод», ПП «Черкаський консервний завод» , місце знаходження якого: 19640, Черкаська обл., с. Леськи, провул. Жовтневий, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 8 000 грн;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,4432 га кадастровий номер :01:001:0010, яка розташована: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1200 га кадастровий номер :02:001:0245, яка розташована: Черкаська обл., Черкаський район, адмінмежі Будищенської сільської ради садове товариство «Пролісок», ділянка № НОМЕР_14 ;

- грошові кошти, що складають заборгованість ТОВ «Будівельна компанія «ПЕРЛИНА ДНІПРА», , місцезнаходження якого: м. Черкаси, вул.. Сержанта Жужоми, 5 в сумі 42 840 грн перед спадкодавцем ОСОБА_5 ;

- інвестиційні внески (попередня оплата за об`єкт нерухомості) ОСОБА_5 на умовах, що визначені Інвестиційним договором № Ч-2-1-45/89 від 11 квітня 2018 року з ТОВ «Київська компанія з управління активами», на суму 985 150 грн;

- самохідне моторне прогулянкове судно 2007 року побудови, реєстраційний номер « НОМЕР_15 », номер корпусу FI-SLVA 1509E707 (катер «Silver Hawk 540 DC» № FI-SLVA 1509E707, побудови 2007 року;

- причіп легковий В, марки ПР Одисей-5, випуску 2008 року, реєстраційний номер НОМЕР_16 ;

- частку права на оренду земельної ділянки площею 1,9918 га, кадастровий номер :02:002:0616, яка розташована: с. Леськи, Черкаського району, Черкаської області.

Свідоцтво про право на спадщину на частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод» на ім`я ОСОБА_4 видано 02.07.2020, реєстр № 267.

Свідоцтво про право на спадщину на частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод» на ім`я ОСОБА_3 видано 02.07.2020 року, № 270.

Свідоцтво про право на спадщину на частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод» на ім`я ОСОБА_4 видано 02.07.2020, реєстр № 276.

Свідоцтво про право на спадщину на частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод» на ім`я ОСОБА_3 видано 02.07.2020, реєстр № 279.

Свідоцтво про право на спадщину на частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_4 видано 06.08.2020, реєстр № 304.

Свідоцтво про право на спадщину на частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_3 видано 06.08.2020, реєстр № 306.

Свідоцтво про право на спадщину на вклади на ім`я ОСОБА_3 видано 24.12.2020, реєстр № 594.

ОСОБА_9 після реєстрації шлюбу 20 лютого 2021 року змінила прізвище на ОСОБА_11 . ( т. 1 с. 61)

Відповідно до висновку за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи ЧВ КНДІСЕ від 07.04.2022 № 1453/21-23,418-419/22-23 підпис від імені ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на договорі позики від 08 травня 2019 року на першій сторінці внизу з права в графі «Позичальник» виконаний самим ОСОБА_5 . Підпис від імені ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на договорі позики від 08 травня 2019 року на першій сторінці внизу з права в графі «Позичальник» виконаний самим ОСОБА_5 . Підпис на договорі позики від 08.05.2019 року під написом «кошти в сумі 31 000 доларів США отримав 08.05.2019 року» виконаний самим ОСОБА_5 . Відповісти на питання: «Чи виконано напис на договорі позики від 08 травня 2019 року «кошти в сумі 31 000 доларів США отримав 08.05.2019 року» на договорі позики від 08.05.2019 самим ОСОБА_5 чи іншою особою?» не видалося можливим. Підпис на договорі позики від 08.05.2019 під написом «кошти в сумі 31 000 доларів США отримав 08.05.2019 року» виконаний самим ОСОБА_5 . Відповісти на питання «Чи виконано напис на договорі позики від 08 травня 2019 року «кошти в сумі 31 000 доларів США отримав 08.05.2019 року» на договорі позики від 08.0.2019» самим ОСОБА_5 чи іншою особою з наслідуванням почерку ОСОБА_5 ?» не видалося можливим. (т. 2 с. 103-110)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша та друга статті 1046 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частини перша та друга статті 1047 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За приписами статті 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Як встановлено судом першої інстанції, 08 травня 2019 року між позивачем та ОСОБА_5 виникли правовідносини із договору позики грошових коштів, який містить усі істотні умови, в тому числі термін повернення ( п.2.2 договору позики) та боргова розписка, яка свідчить про отримання ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 31 000 доларів США, позичальник не виконав свої зобов`язання за договором позики та отримані в борг кошти в розмірі 31 000 доларів США не повернув позикодавцю.

Також судом встановлено, що позикодавець ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення боргу включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням предмету спору у справі, яка переглядається, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, і звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).

Судом першої інстанції встановлено, що спадкоємцями за законом стали його неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , законним представником яких є їх мати ОСОБА_2 , яка в установленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса в інтересах дітей про прийняття спадщини та отримала Свідоцтва про право на спадщину.

Також судом встановлено, що, крім неповнолітніх дітей, спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є повнолітня донька ОСОБА_6 , яка також у визначеному законом порядку отримала Свідоцтво про право на спадщину.

Як вбачається з копії спадкової справи, ОСОБА_6 отримала частку (з урахуванням відмови від спадщини матері спадкодавця ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 ) спадкового майна, а також ОСОБА_12 , ОСОБА_3 отримали по частки спадщини кожний.

Відповідно до розписки від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 погасила 1/2 частину договірних зобов`язань спадкодавця перед позивачем за договором позики в сумі 15 500 доларів США.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , як спадкоємець ОСОБА_5 за договором позики, виконала 1/2 частину договірних зобов`язань спадкодавця, тому посилання скаржника, щодо незалучення до розгляду даної справи ОСОБА_6 , є безпідставними.

Відповідно до договору про поділ спадщини від 19.06.2020 року ОСОБА_9 , яка діє від імені малолітньої дочки ОСОБА_4 , отримала частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 ; частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод», , місцезнаходження якого: 19640 Черкаська обл., с. Леськи, провул. Різдвяний, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 11 354 091 грн; частку майнових прав засновника ПП «Черкаський консервний завод», ПП «Черкаський консервний завод» , місце знаходження якого: 19640, Черкаська обл., с. Леськи, провул. Жовтневий, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 8 000 грн; частку права на оренду земельної ділянки площею 1,9918 га кадастровий номер :02:002:0616, яка розташована: с. Леськи Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до договору про поділ спадщини ОСОБА_9 , яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_3 отримала частку у праві власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , а саме: приміщення АДРЕСА_2 ; частку майнових прав засновника ПП «Леськівський консервний завод», ПП «Леськівський консервний завод», , місцезнаходження якого: 19640 Черкаська обл., с. Леськи, провул. Різдвяний, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 11 354 091 грн; частку майнових прав засновника ПП «Черкаський консервний завод», ПП «Черкаський консервний завод» , місце знаходження якого: 19640, Черкаська обл., с. Леськи, провул. Жовтневий, 7, що відповідають внеску статутного капіталу в розмірі 8 000 грн; вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться ТВБВ № 10023/034 філії Черкаського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК», рахунок № НОМЕР_4 (старий № НОМЕР_5 ; відкритий 13.09.2007 року), на суму 586,76 грн; вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в «УКРГАЗБАНК» рахунок в національній валюті № НОМЕР_6 , НОМЕР_7 на суму 7641,86 грн, рахунок в національній валюті № НОМЕР_8 , НОМЕР_7 на суму 12 грн. 13 коп; вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в «ПриватБанк», депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_9 договору SAMDN36152 від 11.11.2011 року, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_10 згідно договору SAMDN3778 від 10.09.2012, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_11 згідно договору SAMDN3779 від 10.09.2012 року, депозитний рахунок в національній валюті № НОМЕР_12 згідно договору SAMDN3780 від 10.09.2012 року «Бонус Плюс» НОМЕР_13 , в сумі 1654,61 грн; частку права на оренду земельної ділянки площею 1,9918 га кадастровий номер :02:002:0616, яка розташована: с. Леськи Черкаського району Черкаської області.

Вирішуючи спір, встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договором позики), факт прийняття спадщини неповнолітніми спадкоємцями в інтересах яких діє відповідачка після смерті позичальника, своєчасне звернення позичальника до спадкоємців, наявність спадкового майна, відсутність доказів на спростування того, що вартість спадкового майна не перевищує розмір боргу, а також виконання іншим спадкоємцем ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у спадщині договірного зобов`язання спадкодавця , суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем доведено факт існування на час смерті позичальника ОСОБА_5 невиконаного договірного зобов`язання останнього за договором позики від 08.05.2019 в сумі 15 500 доларів США.

Посилання скаржника, що судом залишено поза увагою, що не було визначено ринкової вартості спадкового майна є необґрунтованими , оскільки на відповідача покладено обов`язок, у разі заперечення проти заявлених вимог, доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує вимоги кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна ( такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21), від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20 (провадження № 61-4657св21), від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20 (провадження № 61-5934св22), від 01 лютого 2023 року в справі № 210/1489/14-ц (провадження № 61-11200св20).

Доводи скаржника про те, що ОСОБА_5 не брав коштів у борг у позивача, оскільки мав достатню кількість доходів та майна, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема укладеним між сторонами договором позики від 08.05.2019. А сама по собі наявність майна не свідчить, що ОСОБА_5 не потребував додаткових коштів та не міг взяти їх у борг.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 зроблено висновок, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Відповідачка, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вказані обставини не спростувала та договір позики в судовому порядку не оспорювала.

Доводи ОСОБА_2 , що факт отримання коштів зазначених у договорі позики не підтверджений висновком проведеної судової почеркознавчої експертизи №1453/21-23, 418-419/22-23 від 07.04.2022, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки на вирішення даної експертизи були поставлені питаннясаме щодо належності підпису у договорі позики ОСОБА_5 та належності рукописного тексту у договорі позики ОСОБА_5 .

Також колегія суддів вважає вірним посилання суду на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 16.02.2022 у справі № 205/6749/15-ц згідно якого, малолітні особи з моменту відкриття спадщини набувають права на спадкування, проте, здійснювати право на спадкування вони не можуть. Такі особи в межах наданого ЦК України обсягу дієздатності самостійно не можуть нести відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця як його правонаступники. Якщо спадкоємець є малолітньою особою, вимога може бути пред`явлена (направлена) як самому спадкоємцю безпосередньо, так і його законному представнику, що має рівнозначні юридичні наслідки. Отже, за наявності серед спадкоємців малолітніх дітей та їх законних представників, достатнім є пред`явлення кредитором спадкодавця такої вимоги лише до законного представника.

Разом з тим, суд першої інстанції, вірно встановивши всі обставини справи, надавши їм обґрунтовану оцінку з посиланням на норми законодавства, правильно вирішивши спір по суті та задовольняючи вимоги позивача, в резолютивній частині рішення не зазначив статус ОСОБА_2 як законного представника неповнолітніх спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також не врахував, що в даному випадку вимоги кредитора повинні бути задоволені шляхом сплати одноразового платежу.

Вказівка на дані обставини є визначальною, в подальшому, для виконання судового рішення, оскільки у разі не здійснення одноразового платежу в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 добровільно, останній згідно приписів ч. 2 ст. 1282 ЦК України має право звернути стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Тобто задоволення вимог кредитора у відносинах спадкування можливе виключно в межах успадкованого майна неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

В іншому випадку, ОСОБА_2 , яка не є стороною укладеного договору позики, не отримувала коштів у борг та не перебувала у шлюбі з спадкодавцем, буде нести відповідальність своїм власним майном, яке не має жодного відношення до успадкованого майна.

Колегія суддів наголошує на тому, що у даній справі ОСОБА_2 має статус не як самостійної фізичної особи, яка відповідає за своїми зобов`язаннями, а має статус законного представника неповнолітніх дітей.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що резолютивна частина рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2023 року підлягає зміні шляхом викладення її другого абзацу в новій редакції:

« Стягнути з ОСОБА_2 , як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 шляхом одноразового платежу заборгованість за договором позики від 08.05.2019 року в сумі 15 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.04.2023 року еквівалентно 566680 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4533,75 грн, всього стягнути 571 213,75 грн.»

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції розподілу не підлягають у зв`язку з тим, що по суті вирішення позовних вимог рішення суду від 12 квітня 2023 року залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2023 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в новій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 , як законного представника неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 шляхом одноразового платежу заборгованість за договором позики від 08.05.2019 року в сумі 15 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.04.2023 року еквівалентно 566 680,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4 533,75 грн, всього стягнути 571 213,75 грн.».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст постанови суду виготовлений 16 листопада 2023 року/