СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуСвятошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Лешко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Тетерука Вадима Володимировича, виконуючого обов"язки заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Білого Олександра Петровича,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Тетерука Вадима Володимировича, виконуючого обов"язки заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Білого Олександра Петровича . Дана скарга мотивована тим, що Нахімовським районним судом м. Севастополя 23.12.2011 видано виконавчий лист на виконання рішення Нахімовського районного суду м. Севастополя по справі №2-2339/11 від 14.09.2011 р. по стягненню з ОСОБА_2 на користь скаржника грошової суми 8132,02 грн., який був поданий скаржником до Державної виконавчої служби для виконання. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 56614631, однак стягнення з боржника не проводилось. Скаржник неодноразово звертався безпосередньо до відповідних підрозділів ДВС і державних виконавців, у котрих на виконанні перебувало дане провадження.

14.09.2021 скаржником отримано рекомендований лист відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що надійшов до поштового відділення 40016 в м. Суми з штрих-кодовим ідентифікатором 754, з з постановою головного державного виконавця Тетерука В.В. від 30.08.2021 про повернення виконавчого листа № 2-2339/11 стягувачу.

В даній постанові вказано, що «боржник знаходиться на території АР Крим», окупованій РФ, а тому «вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території є неможливим. Таким чином, державний виконавець фізично позбавлений можливості провести описй арешт майна боржника. Зазначені обставини виключають подальше здійснення виконавча провадження». В завершення виконавець дійшов висновку: «Відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення».

З постановою скаржник не згоден та вважає висновки головного державного виконавця Тетерука В.В. не обґрунтованими, а рішення протиправним, виходячи з наступного.

В матеріалах виконавчого провадження міститься постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2012 на підставі п.10 ч.І ст.49 Закону - направлення виковавчого документа за належністю до ВДВС Миколаївської області, де у власності ОСОБА_2 є домоволодіння, та за відсутності у боржника будь-якого майна задля виконання рішення суду в Севастополі, що свідчить про формальний підхід до мотивації постанови. При цьому, виконавець не вказує на конкретне майно чи кошти, які ним виявлені у боржника на окупованій території, що могло виправдовувати мотиви до застосування відповідного закону щодо правового режиму на окупованій території. І навпаки, з виконавчого провадження є відомості про інше майно у боржника на підконтрольній Україні території, на яке можливо звернути стягнення, чого виконавець не спростовує. В постанові також не наведено аргументи про вичерпні виконавчі заходи стосовно цього майна, на яке неодноразово посилалися державні виконавці в даному провадженні (нерухоме майно в Миколаївській та Дніпропетровській областях - будинок і земельна ділянка та офісне приміщення в приватній власності, відповідно).

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За таких обставин постанову про повернення виконавчого листа винесено з незаконним посиланням на п.9 ч.1 ст. 37 Закону з порушенням норм матеріального права та без належного обгрунтування.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження по даній скарзі.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)- Тетерук В.В., надіслав до суду 10.02.2022 року заперечення на скаргу, яке мотивовано наступним. На примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 56614631 щодо виконання виконавчого листа № 2-2339/11 від 23.12.2011. виданого Нахімовським районним судом м.Севастополя про стягнення з ОСОБА_2 борг' в сумі 8132,02 грн на користь ОСОБА_1 .

Вказане виконавче провадження надійшло до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в зв`язку з тим, шо згідно довідки Галицинівської сільської ради боржник ОСОБА_2 , не зареєстрований та не проживає на території с.Українка, Вітовського району, Миколаївської області, а знятий з реєстрації 13.03.2014 року та вибув до АДРЕСА_1 .

29.12.2020 державним виконавцем винесена постанова про прийняття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження за вих.№ 28713/7.

Одночасно з прийняттям, по вказаному виконавчому провадженню були направлені запити для встановлення майнового стану боржника. Згідно відповідей, які надійшли, встановлено, що за ОСОБА_2 не зареєстровано автотранспорт, відсутня інформація щодо джерел отримання доходу та відсутні дані щодо перетину ним державного кордону за період з 01.01.2021.

30.08.2021державним виконавцем складено акт державного виконавця про те, що за допомогою Реєстру цивільних повітряних суден на офіційному порталі Державної авіаційної служби України www.avia.gov.ua майна (цивільних повітряних суден), офіційному веб-порталі Державної служби інтелектуальної власності за адресою: http://sfs.gov.ua офіційному порталі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку www.nssmc.gov.ua офіційному порталі https://smida.gov.ua/db/owners реєстру власників крупних пакетів акцій, реєстру суден малого флоту на офіційному порталі https://data.gov/ua/dataset/cf4e74ab-dca8-4074-a801-17166ads9936 належного боржник, ОСОБА_2 , майна не виявлено.

Для перевірки майнового стану боржника з місцем реєстрації боржника, ОСОБА_2 , державному виконавцю необхідно здійснити виїзд до тимчасово окупованої території України. Але здійснити вказані виконавчі дії неможливо, оскільки відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на строк дії вказаного Закону застосовується особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчиненш правочинів. проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Таким чином, державний виконавець фізично позбавлений можливості провести перевірку майнового стану боржника за місцем реєстрації.

Виходячи з вищевикладених обставин 30.08.2021 державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, копія якої разом з виконавчим документом направлені на адресу стягувача за вих. № 18597/7.

28.09.2021на адресу надійшла скарга на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2021 головного державного виконавця Тетерука В.В. Скарга а була розглянута як звернення щодо виконавчого провадження, оскільки не відповідала вимогам ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», 28.10.2021 за вих. № 23570/7 на адресу ОСОБА_1 направлена відповідь на вказане звернення, яким, окрім іншого, роз`яснено те,що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження»(далі -Закону), не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону, а саме: на протязі трьох років з дня повернення виконавчо го докумеєнта.

Стягувач, ОСОБА_1 , скористався наданим йому правом та повторно подав на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) виконавчий лист № 2-2339/11 від 23.12.2011, виданий Нахімовським районним судом м.Севастополя про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 8132,02 грн на користь ОСОБА_1 . 19.01.2022 головним державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.08.2021 по ВП № 56614631 не поновить право скаржника на виконання рішення суду, так як на час розгляду скарги вказане право не порушується.

Додатково просить суд, звернути увагу на те, що в разі скасування оскаржуванної постанови, державному виконавцеві необхідно буде поновити виконавче провадження та витребувати виконавчий лист № 2-2339/11 від 23.12.2011, виданий Нахімовським районним судом м.Севастополя про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 8132.02 грн на користь ОСОБА_1 у скаржника, а це зробити неможливо, оскільки вказаний виконавчий документ вже перебуває па виконанні у відділі.

На підставі вищевикладеного просить суд, відмовити скаржнику у задоволенні скарги у зв"язку з її необгрунтованістю.

В судове засідання скаржник не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заінтересовані особи: головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Тетерук В.В., виконуючий обов"язки заступник начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Білий О. П. будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим суд доходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначає, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що Нахімовським районним судом м. Севастополя 23.12.2011 видано виконавчий лист на виконання рішення Нахімовського районного суду м. Севастополя по справі №2-2339/11 від 14.09.2011 р. по стягненню з ОСОБА_2 на користь скаржника грошової суми 8132,02 грн., який був поданий скаржником до Державної виконавчої служби для виконання. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 56614631, однак стягнення з боржника не проводилось.

Судом встановлено, що 14.09.2021 скаржником отримано рекомендований лист відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що надійшов до поштового відділення 40016 в м. Суми з штрих-кодовим ідентифікатором 754, з постановою головного державного виконавця Тетерука В.В. від 30.08.2021 про повернення виконавчого листа № 2-2339/11 стягувачу.

В даній постанові вказано, що «боржник знаходиться на території АР Крим», окупованій РФ, а тому «вчинення виконавчих дій безпосередньо на такій території є неможливим. Таким чином, державний виконавець фізично позбавлений можливості провести описй арешт майна боржника. Зазначені обставини виключають подальше здійснення виконавча провадження». В завершення виконавець дійшов висновку: «Відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення»(ас.5-6).

Відповідно до п. 9 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Однак, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

Як видно з постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.12.2020 року виконавче провадження відкрито з примусового виконання рішення суду, відповідно до якого з боржника на користь стягувача необхідно стягнути суму грошових коштів в розмірі 8132,02 грн., а не звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Однак, суду не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що у боржника відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі приписи, суд доходить до висновку, що державним виконавцем не були використані в повній мірі права, надані Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до незаконності винесеної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Крім того, відповідно до ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 13, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 1, 5, 10, 18, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Тетерука Вадима Володимировича, виконуючого обов"язки заступника начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Білого Олександра Петровича - задовольнити.

Визнати неправомірними постанову про повернення виконавчого листа № 2-2339 /11 від 23.12.2011стягувачу, винесену 30.08.2021 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень і Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тетеруком Вадимом Володимировичем, та його бездіяльність щодо дійсного виконавчого провадження.

Визнати неправомірними дії виконуючого обов"язки заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішені Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) Білого Олександра Петровича щодо розгляду в порядку контролю скарги на незаконність постанови від 30.08.2021, винесеної безпосередньо підпорядкованим йому головиним державним виконавцем Тетеруком Вадимом Володимировичем та зобов`язати його скасувати постанову та повернути виконавчий лист до відповідного підрозділу Державної виконавчої служби для подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Л.М. Шум