Справа 206/2692/23
Провадження 2/206/842/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

Головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Масюковій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про підвищення розміру аліментів,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про підвищення розміру аліментів.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано 14.01.2006 року у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №6.

Після розірвання шлюбу у 2012 році мешкали разом та від їх стосунків у сторін народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 02.12.2015 року.

Дитина проживає разом з ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання дитини від 30.03.2017 року №02.3-13/1301 та довідкою про склад сім`ї від 04.10.2021 року (на теперішній час місце проживання та склад сім`ї не змінилось).

Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 30.01.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

22.10.2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 2500,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідального року, починаючи з 06.10.2021 року і до повноліття.

Батько, який є здоровим та працездатним може сплачувати аліменти на рівні 5000,00 грн., оскільки працює водієм автотранспортного засобу та має постійний дохід у розмірі не менше 25000,00 грн. (довідка про заробітну плату відсутня).

Також, з квітня 2022 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 1896,00 грн. (що підтверджується копіями квитанцій про сплату аліментів), у зв`язку з чим, виникла необхідність звернутися до суду з заявленими вимогами.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов.

27.07.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач не має заборгованості, сплачує аліменти вчасно, не в чому не відмовляє донці, коли вона знаходиться у ОСОБА_2 чи у його батьків. Позивачка чинить перешкоди в їх спілкуванні з донькою. Вважає, що сума аліментів, яку сплачує відповідач, а саме 2500,00 грн. є достатньою сумою для утримання дитини. У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити позов та підвищити суму аліментів до 5000,00 грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Представник відповідача адвокат Маркело В.О. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що мати також має приймати участь в утриманні дитини, а також тим, що відповідач регулярно сплачує аліменти.

Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, заслухавши думки сторін по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 року, що зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, який розірвано 30.01.2012 року Самарським відділом державної реєстрації цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7-8).

Свідоцтвом серії НОМЕР_3 , що видано 02.12.2015 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Довідкою №4145 про склад сім`ї встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

Копією рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2021 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1 (а.с.11-12).

В матеріалах справи також містяться роздруківки рахунків щодо надходження на картку ОСОБА_1 коштів (а.с.13-19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача зазначений в позовній заяві дохід, чи збільшився розмір заробітної плати або інших доходів, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 5000 грн.

Згідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину складає 1416,50 грн.

Як встановлено у судовому засіданні, розмір стягуваних з відповідача за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2021 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 2500 грн., що є більшим, ніж встановлений ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів.

Крім того, позивачка не довела, що відповідач отримує дохід, який значно покращив його матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти у новому, більшому розмірі. Також позивач не надала доказів, що свідчать про погіршення її матеріального стану та/або погіршення стану здоров`я. Збільшення витрат одержувача аліментів на утримання дитини не є обставиною у розумінні ст. 192 СК України, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів.

При зверненні до суду позивачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження розміру витрат, які здійснюються нею для утримання дитини, не надано доказів на підтвердження її майнового та сімейного стану. Доводи позивача про наявність підстав для зміни розміру аліментів не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, як зазначено вище, у судовому засіданні встановлено, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання неповнолітньої дитини, є вищими за мінімальний гарантований розмір аліментів.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, позивачкою не доведено існування обставин, які відповідно до ст.192 СК України давали б підстави для збільшення розміру аліментів, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 04.08.2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна