Номер провадження: 22-ц/813/7586/23
Справа № 522/8198/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року

у цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 20,50 кв.м, а також житловою 13,00 кв.м, що належала спадкодавцю на праві власності - відумерлою.

Відповідач ОСОБА_1 24 серпня 2023 року звернулась до суду з апеляційною скаргою та просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у грудні місяці 2022 року відповідачка звернулась з апеляційною скаргою на вищевказане рішення. У зв`язку з скрутним фінансовим станом вона не змогла сплатити судовий збір. Після того, як 24 лютого 2022 року почалась війна з російською федерацією, відповідачка вимушена виїхати з України до Сполучених Штатів Америки, та на даний час знаходиться за кордоном. Також виїхала представник відповідачки ОСОБА_3 . Таким чином, ані відповідачка ані її представник не отримували ухвалу про усунення недоліків. Про факт повернення апеляційної скарги відповідачка дізналась лише після того, як їй повідомили про виселення зі спірної квартири.

Інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legalcertainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили (частина друга статті 358 ЦПК України).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Як вбачається з оскаржуваного рішення, таке ухвалене 10 листопада 2021 року за відсутності відповідача та її представника. Повний текст рішення складено 12 листопада 2021 року. Відповідачка та її представник є учасниками справи, брали участь у її розгляді, за їх клопотанням розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувалися перерви в судовому засіданні.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України)

Участь у розгляді справи представника відповідача та самої відповідачки ОСОБА_1 свідчить про обізнаність заявника про судове провадження та розгляд справи судом.

Вперше заявник звернувся з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року 10 грудня 2021 року, яку ухвалою Одеського апеляційного суду 18 січня 2022 року залишено без руху (через несплату судового збору).

Ухвалою суду 15 квітня 2022 року апеляційну скаргу повернуто заявнику через неусунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, оскільки відповідно до супровідних листів від 19 січня, 21 лютого 2022 року копія вказаної ухвали направлялась скаржнику на адресу, вказану в апеляційній скарзі та повернулися на адресу суду із відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому ОСОБА_1 тривалий час як ініціатор судового провадження в суді апеляційної інстанції не цікавилась станом розгляду її апеляційної скарги, хоча мала таку можливість та процесуальний обов`язок.

Окрім цього, вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року у справі № 819/1224/15-а.

Повторно апеляційну скаргу подано 24 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік 9 місяців з моменту ухвалення оскаржуваного рішення та понад 1 рік після подання первинної апеляційної скарги.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Заявник обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку через виникнення обставин непереборної сили, зокрема, що 24 лютого 2022 року почалась війна з російською федерацією, відповідачка була вимушена виїхати з України до Сполучених Штатів Америки, і на даний час знаходиться за кордоном. Також виїхала її представник ОСОБА_3 , неотримання відповідачкою та її представником ухвали про усунення недоліків. Про факт повернення апеляційної скарги відповідачка дізналась лише після того, як їй повідомили про виселення зі спірної квартири.

На переконання заявника, запровадження воєнного стану на території України підтверджує поважність причини пропуску строку звернення заявника із апеляційною скаргою, проте апеляційний суд відхиляє такі доводи.

Суд виходить з того, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану продовжено подальшими Указами Президента України.

Питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, в якому зазначено, що самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Заявник таких умов не зазначив.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Зазначені заявницею обставини - що з початком війни 24 лютого 2022 року вона була вимушена виїхати з України до Сполучених Штатів Америки, неотримання відповідачкою та її представником ухвали про залишення апеляційної скарги без руху - не свідчать про наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року, тому апеляційної інстанції, здійснивши оцінку зазначених заявницею обставин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, доходить висновку, що наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження обставини не є обставинами непереборної сили.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Як вбачається із правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Каракуця проти України» від 20 лютого 2017 року, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, оскільки вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Не проявивши належну зацікавленість у розгляді судового провадження, ініційованого самою відповідачкою, ОСОБА_1 тим самим пропустила встановлений законом присічний строк для апеляційного перегляду як особа, яка була обізнана про таке судове провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (протягом понад 2 роки), тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2021 року.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова