ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2244/21 Номер провадження 22-ц/814/3061/23Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Обідіної О.І,

вирішуючи питання про призначення до розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 лютого 2023 року, ухвалене суддею Морозовим В.Ю., по справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

В листопаді 2021 АТ «Акцент-Банк» звернулось до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявлені вимоги банк мотивує тим, що АТ"Акцент-Банк" є правонаступником прав та обов`язків ПАТ "Акцент-Банк" згідно рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018, яким змінено організаційно-правову форму та назву позивача з ПАТ "Акцент-Банк" на АТ "Акцент-Банк", про що зазначено у п.1.1. Статуту АТ "Акцент-Банк".

20.08.2016 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки.

На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг А-Банку, копія якої додана до позову, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 19.11.2021 має заборгованість у розмірі 13 821 грн. 21 коп., яка складається з наступного: 7229,40 грн. - заборгованість за кредитом; 6141,81 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн.- штраф.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму боргу та судові витрати.

Заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 лютого 2023 року у задоволенні позову Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено факт укладення між сторонами кредитного договору та досягнення ними згоди щодо істотних умов цього договору, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі, наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів.

Вказане заочне рішення оскаржено в апеляційному порядку позивачем АТ «Акцент-Банк». В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 20.08.2016 в сумі 13821,21 грн., що складається з 7229,40 грн. заборгованості за кредитом; 6141,8 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн. штраф та понесені судові витрати в сумі 2270 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитися із змінами до них, викладеними на сайті банку. Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджено розрахунком заборгованості, отже, ознайомлений з вказаними Умовами і правилами, оскільки даний кредит є договором оферти.

Позивач вважає, що його позовні вимоги доведені та наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотків та штрафу.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина тринадцята статті 7 ЦПК України).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розгляд цієї справи суд апеляційної інстанції здійснює в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, враховуючи її малозначність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив, що 20.08.2016 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг.

У заяві відсутні відомості про вид послуг, оформлення банківських карток, бажаного кредитного ліміту, а також про отримання та ознайомлення ОСОБА_1 із пам`яткою клієнта з тарифами і основними умовами обслуговування та кредитування (а.с.8 на звороті).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 19.11.2021 року (а.с. 6-8) заборгованість відповідача за договором становить 13821,21 грн та складається з наступного: 7229,40 грн. заборгованість за кредитом; 6141,81 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн. штраф.

Відмовляючи у задоволенні позову Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт укладення між сторонами кредитного договору, досягнення ними згоди щодо істотних умов цього договору, отримання відповідачем від позивача кредитних коштів у зазначеному ним розмірі, наявність і розмір заборгованості по поверненню цих кредитних коштів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог чинного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (частина перша статті 634 ЦК України).

Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначив банк.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Таким чином, у силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього договору та/або виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній банком частці.

У п. 2.1.1.2.24 Умов та правил надання банківських послуг погоджено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

У Тарифах користування кредитною карткою «Універсальна» визначено тип картки, яка надається відповідачу; валюта карткового рахунку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, пільговий період, базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду), розмір прострочених зобов`язань по кредиту, комісії, та інші умови.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже відповідач ОСОБА_1 підписом в Анкеті-заяві від 20.08.2016 прийняв пропозицію позивача АТ «Акцент-Банк» і приєднався до договору згідно із Умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

Таким чином сторони досягли згоди за всіх істотних умов договору, а отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами доведений належним чином.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що отримавши кредитні кошти, відповідач здійснював часткове погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 20.08.2016 р. станом на 19.11.2021 р. та випискою по картці, яка надана до апеляційної скарги.

Зазначене свідчить про існування між сторонами кредитних правовідносин, а отже є підставою для стягнення з позичальника отриманих ним коштів та відсотків за користування кредитом у розмірі 13821,21 грн, яка складається з наступного: 7229,40 грн. заборгованість за кредитом; 6141,81 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував умови договору, з нього також підлягає стягненню на користь позивача штраф згідно п.2.1.1.2.24 Умов, розмір якого відповідно до наданого Банком розрахунку становить 450,00 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 09.07.2018 по справі № 202/19403/13-ц, від 18.04.2018 у справі № 705/6051/15-ц, від 14.02.2018 по справі № 265/7652/15-ц.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову у сумі 2270,00 грн. та апеляційної скарги в сумі 3405,00 грн., а всього - 5675,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п.2 , 376 ч. 1 п.3,4, статтями 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 14 лютого 2023 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" () заборгованість за кредитним договором б/н від 20.08.2016 станом на 19.11.2021 у розмірі 13 821,21 грн. (тринадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 21 копійка), яка складається з: 7229,40 грн. заборгованість за кредитом; 6141,81 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 450,00 грн.- штраф.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" () витрати зі сплати судового збору у сумі 5675,00 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 31.07.2023.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

О.І.Обідіна