15 листопада 2023 року місто Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Галінської В.В.
секретар судового засідання Калетинець Т.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,
В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди звернулась представник позивачаОСОБА_1 Мороз Л.С . У позові просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , кошти сумі 37 596, 50 гривень, з яких: 7 596, 50 грн. - майнової шкоди та 30 000, 00 грн. моральної шкоди.?
Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05 жовтня 2023 року з повідомленням (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача Мороз Л.С. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.
Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.
Судом встановлено із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 28 травня 2023 року, що між транспортним засобом Audi А6 з номерним знаком НОМЕР_1 , що належний ОСОБА_7 , під керуванням ОСОБА_8 та транспортним засобом Hyundai Accent, з номерним знаком НОМЕР_2 , що належний ОСОБА_1 сталась ДТП, а саме зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку і по одній і тій же смузі. Винним у ДТП себе визнав водій ОСОБА_9 , відповідач у справі.
21 червня 2023 року між представником ФОП ОСОБА_6 ОСОБА_10 та ОСОБА_1 було підписано акт виконаних робіт №АР-0000106, у якому зазначено перелік виконаних робіт та встановлених деталей.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Також, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.
Стаття 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як зазначає позивач ОСОБА_1 він переніс великий душевний, психологічний та нервовий стрес. У нього порушився нормальний хід його життя, залишилися негативні переживання та спогади, насторога, тривога емоційні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей знижений та нестійкий настрій, порушення сну, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. Він постійно знаходиться в стані сильного душевного хвилювання у зв`язку з неможливістю перелаштувати налагоджений ритм життя, адже ним витрачено немало часу на поїздки до спеціаліста з метою визначення вартості відновлювальних робіт, проведення ремонтних робіт автомобіля, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на своє особисте життя. Позивач довгий час був позбавлений можливості користуватись автомобілем у власних цілях для забезпечення життєвих стосунків.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачу завданої моральної шкоди відповідно до вимог статей 23 ЦК України. Разом із тим, розмір моральної шкоди, який позивач просить стягнути є завищеним, а тому із врахуванням вимог розумності і справедливості з відповідача слід стягнути 3000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Надання позивачу ОСОБА_1 правничої допомоги адвокатом Мороз Л.С. стверджується копією договору про надання правової допомоги від 20 липня 2023 року, додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 20.07.2023 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера №17 від 20 липня 2023 року, якою стверджується, що ОСОБА_1 сплатив 3000 гривень адвокату Мороз Л.С. за договором від 20.07.2023 року.
Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені ним на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті позивачем судового збору в розмірі 1180 грн. 96 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,89,258-259,263-265,268, 280 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7596 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 50 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди, 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1180 гривень 96 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених позивачем на сплату судового збору та 3000 гривень витрат понесених позивачем на правничу допомогу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2023 року.
Суддя -