РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1173/23

2/609/431/2023

24 листопада 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за законом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті баби ОСОБА_5 .

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із: 1/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Інші частки колгоспного двору належать позивачу та відповідачам по справі, однак останні відмовляються від своїх часток на користь позивача.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняла у відповідності до ст.549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), оскільки вступила в управління спадковим майном.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем п`ятої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті баби ОСОБА_5

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 24 листопада 2023 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.08.2003 р., що видане Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 .

8. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 31.12.1988 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 на праві особистої власності видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 267 від 29.12.1988 р., зареєстровано в Кременецькому МБТІ за реєстровим № 23.

9. Відповідно до архівного витягу із погосподарської книги № 1 Шумбарської сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 1986-1990 роки на 01.07.1990 р., особовий рахунок № НОМЕР_2 голова сім`ї: ОСОБА_5 , 1923 р.н. члени сім`ї: ОСОБА_6 , 1961 р.н. дочка, ОСОБА_3 , 1960 р.н. зять, ОСОБА_4 , 1984 р.н. внучка, ОСОБА_4 , 1989 р.н. внук.

10. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 285 виданої 20.11.2023 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 267 від 29.12.1988 р.

11. Рішенням № 19виконавчого комітету Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області «Про перейменування вулиць Радянська, Жовтнева сіл Шумбар і Новостав Шумського району» від 20 серпня 2002 року вирішили в

АДРЕСА_2 . Таким чином, померлій ОСОБА_5 належить майно, що складається із: 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Інші частки колгоспного двору належать позивачу та відповідачам по справі, однак останні відмовляються від своїх часток на користь позивача.

13. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла ОСОБА_5 являється бабою позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.05.1961 р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 13.10.2023 р. та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 21.01.1984 р., свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 25.08.2005 р.

14. Згідно довідки № 205 від 06.10.2023 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що ОСОБА_7 вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року).

ІV. Оцінка Суду.

17. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

18. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Суд звертає увагу, що спадкодавець ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

21. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

22. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

23. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25. У відповідності до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступення споріднення включно, причому родичі ближчого ступення споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступення споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

26. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

27. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

28. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

29. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

30. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

31. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

32. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

33. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

34. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

35. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

36. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Позивачем при подачі позову було сплачено 1146 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1265, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_10 , РНОКПП НОМЕР_11 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_12 , РНОКПП НОМЕР_13 ) про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом, після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1

3. Не застосовувати до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 24 листопада 2023 року.

Суддя: Олег КОВТУНОВИЧ