печерський районний суд міста києва
Справа № 753/9984/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року, надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 18 вересня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

19 вересня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у загальному провадженні /а. с. 31-32/.

26 жовтня 2023 року від позивачів до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про зменшення позовних вимог, датована 18 жовтня 2023 року, і відтак просили стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 104 536, 99 доларів США, судові витрати у розмірі 13 420, 00 грн.

Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, внесеною до протоколу судового засідання, після заслуховування думки присутніх представників сторін, прийнято заяву про зменшення позовних вимог, датовану 18 жовтня 2023 року.

08 листопада 2023 року також подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у готівковому та безготівковому вигляді, рухоме майно, нерухоме майно, корпоративні права, цінні папери, дорогоцінні метали, що належать ОСОБА_7 , і які знаходяться у нього або в інших осіб (у тому числі, але не обмежуючись, на банківських рахунках, у банківських сейфах, на депозитних рахунках нотаріусів, у адвокатів, тощо), на грошові кошти у готівковому та безготівковому вигляді, рухоме майно, нерухоме майно (у тому числі квартиру АДРЕСА_1 ), корпоративні права, цінні папери, дорогоцінні метали, що належать ОСОБА_3 і які знаходяться у нього або в інших осіб (у тому числі, але не обмежуючись, банківських рахунках, банківських сейфах, депозитних рахунках нотаріусів, у адвокатів щодо).

В обґрунтування поданої заяви вказано, що враховуючи доводи, викладені у позовній заяв, доданих до неї доказів та обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, вбачається, що дійсно виник спір та існує беззаперечна, реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів у разі задоволення судом позову.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву про забезпечення позову і просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що не готовий висловити обґрунтовану думку щодо заяви про забезпечення позову.

Інші сторони, їхні представники до суду не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про час, дату і місце призначеного слухання справи.

Суд, заслухавши думки представників позивача і відповідача, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи у межах порушеного питання, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається спір у сторін виник у зв`язку із тим, що 23 вересня 2021 року позивачі уклали угоду про реалізацію спільного проєкту (співробітництво), за умовами якої позивачі передали відповідачам грошові кошти у гривні еквівалентно 160 000, 00 доларів США, що підтверджується письмовими розписками, підписаними відповідачем ОСОБА_7 . Згідно із п 3.2. Угоди відповідачі зобов`язалися повернути отримані грошові кошти не пізніше 15 квітня 2022 року. До вказаного строку відповідачі повернули грошові кошти у гривні еквівалентно 60 000 (шістдесят тисяч) доларів CШA, але незважаючи на встановлений та погоджений порядок та умови повернення грошових коштів уникають від виконання зобов`язання. Неодноразові звернення з проханням дотримуватися взятого зобов`язання щодо повернення грошових коштів ними ігноруються. Відповідач ОСОБА_3 взагалі виїхав на постійне проживання до Канади. Відповідачеві ОСОБА_7 11 квітня 2023 року у межах кримінального провадження № 0000001 від 03 січня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 27, частиною четвертою, п`ятою статті 191 КК України, а 02 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/5161/23 відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідач ОСОБА_3 08 березня 2023 року виїхав з України і на даний час перебуває у Канаді.

Згідно з приписами частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» суд зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, у рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у вищевказаному рішенні ЄСПЛ ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Однак, стороною заявника не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову - реалізація чи підготовчі дії до реалізації.

Окрім цього, доказів наявності у відповідачів таких активів, на які позивач ОСОБА_1 просить накласти арешти не надано, за винятком права власності у відповідача ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Також, враховуючи ціну позову у розмірі 104 536, 99 доларів США, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - вказаної квартири одного з відповідачів,- до того ж орієнтовна вартість якого не наведена, такий захід забезпечення позову не є співмірним з вимогами позовної заяви.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову, суд приходить до висновку, що заява недостатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню на даній стадії розгляду справи та за наведеного обґрунтування заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвали суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2023 року.

Суддя І. В. Литвинова