Справа № 159/1842/23
Провадження № 2/159/624/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.04.2023 до закінчення навчання в Національному університеті «Острозька академія», але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що шлюб між сторонами розірвано, від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2007 з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки до її повноліття в розмірі 1/4 частки від його заробітної плати (доходу) щомісячно. На даний час донька навчається на першому курсі у Національному університеті «Острозька академія» в місті Острог Рівненської області.

Дочка ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а тому потребує матеріальної допомоги. Позивач вказала, що вона не в змозі самостійно утримувати повнолітню дочку. Відповідач, в свою чергу, перебуває на посаді у Ковельському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, отримує регулярний значний дохід, щомісячне грошове забезпечення становить більше 40 000 грн, а тому останній має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині. А тому, враховуючи необхідність значних витрат на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, що складаються з вартості навчання за контрактом (вартість освітніх послуг згідно з договором складає 13 900 грн за кожен семестр навчання), витрат на проїзд до місця навчання, за проживання в гуртожитку, а також витрат на одяг, харчування, підручники, просила стягувати з відповідача аліменти на час навчання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня подання заяви (10.04.2023) на період навчання дочки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач додатково вказала, що будь-яких домовленостей із відповідачем не досягнуто.

1.2. У відзиві на позов від 26.06.2023 відповідач позовні вимоги не визнав, вказав, що на його думку даний позов поданий неналежним позивачем, оскільки дочка ОСОБА_4 проживає не з позивачем, а зі своєю бабою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , хоча залишається зареєстрованою в будинку матері. Вважає, що належним позивачем в даному позові може бути сама ОСОБА_3 . Окрім того зазначив, що твердження позивача про те, що він не забезпечує матеріально дочку не відповідає дійсності. Так, він протягом останніх шістнадцяти років вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дочки до 2022 року. Після 2022 року до досягнення дочкою ОСОБА_4 повнолітня, за власної ініціативи продовжував платити аліменти на утримання дочки, перераховуючи кошти на рахунок останньої. Також він оплатив навчання дитини за весь перший рік її навчання та проживання в гуртожитку. Разом з тим відповідач вважає, що його повнолітня дочка не потребує матеріальної допомоги на період її навчання, має можливість отримувати дохід, у разі потреби, від здачі в оренду належного їй на праві приватної власності нерухомого майна, яке перейшло їй в порядку спадкування. Однак, розуміючи обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину на період навчання, вважає, що міг би платити аліменти на утримання дочки, сплачуючи аліменти на користь дочки (а не на користь позивача) в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку. Також просив суд звернути увагу на голослівність доводів позивача про наявність у його власності рухомого майна, що не відповідає дійсності.

У судовому засіданні 12.07.2023 повідомив про те, що в ході особистої зустрічі з повнолітньою дочкою ОСОБА_4 він досяг домовленості про добровільну сплату аліментів на її утримання на період навчання в розмірі 1/4 частки всіх його заробітків, при цьому наполягав про перерахування цих коштів на особистий рахунок доньки. Також зазначив, що станом на день розгляду справи перерахував узгоджену з донькою суму аліментів за квітень, травень, червень 2023 року. А тому просив відмовити позивачу у задоволенні позову як в безпідставному та передчасному.

1.3. У відповіді на відзив позивач наполягала на стягненні з відповідача аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі, вказаному в позовній заяві, так як вважає, що батько дітей має таку можливість. Вказала, що в період з 10.04.2022 по 10.04.2023 відповідач аліментів на утримання дочки не сплачував, оскільки у виконавчому листі була допущена помилка і виконавчий документ був повернутий без виконання. А тому в рахунок компенсації відповідач змушений був сплатити вартість навчання дочки в навчальному закладі за перший рік її навчання.

1.4. В запереченнях на відповідь на відзив від 05.07.2023 відповідач ОСОБА_2 зазначив, що твердження позивача про те, що він у період з 10.04.2022 по 10.04.2023 не сплачував аліменти на утримання дочки не відповідає дійсності. Повторно зазначив та підтвердив документально, що особисто письмово звернувся до бухгалтерії роботодавця з заявою про відрахування з його зарплати на рахунок дочки аліментів на її утримання починаючи з 11.04.2022. Отже, він добровільно та в повному обсязі сплатив аліменти за вказаний період. Заборгованість по аліментах у нього відсутня.

2. Рух справи у суді.

Позовну заяву подано до суду 10.04.2023.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14.04.2023 після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи по суті призначено на 10.05.2023, відкладено на 29.05.2023 (за клопотанням відповідача), на 19.06.2023 (у зв`язку з витребуванням доказів), на 03.07.2023, 12.07.2023 (за клопотанням відповідача), на 17.07.2023 (за клопотанням сторін про можливе врегулювання спору), на 24.07.2023 (за клопотанням позивача про зміну адвоката).

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1.Ухвалою суду від 29.05.2023 за клопотанням позивача витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області відомості щодо отримуваних відповідачем ОСОБА_2 доходів за період з жовтня 2022 року по травень 2023 року.

3.2. Відповідач 21.07.2023 подав до суду заяву про завершення розгляду справи за його відсутності.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяву відповідача, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності відповідача.

4. Фактичні обставини справи.

4.1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою сторін у справі, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 18.04.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану міста Ковеля Ковельського міськрайонного управління юстиції (арк.спр.5) та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 29.04.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_7 29.04.2011 уклала шлюб з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (арк.спр.19).

4.2.Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що не заперечується сторонами та не спростовано відповідними доказами.

Сторони проживають окремо, що визнається відповідачем та підтверджено даними про зареєстроване місце проживання сторін, даними про фактичне місце проживання позивача та відповідача.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується будинковою книгою вказаного домоволодіння (акр.спр.8-10).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила обставини вступу її онуки ОСОБА_4 до ВНЗ; також зазначила, що ОСОБА_4 зареєстрована і проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

4.3. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.02.2007 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно з 29.01.2007 до досягнення дитиною повноліття (арк.спр.6).

На підтвердження факту сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 з квітня 2022 по квітень 2023, тобто до повноліття останньої, відповідач ОСОБА_2 надав довідки про доходи (арк.спр.51, 52), заяву від 06.09.2022 про продовження відрахування з його заробітної плати аліментів на утримання дочки (арк.спр.53), копії квитанцій Ощадбанку про перерахування коштів (арк.спр.56-58).

4.4. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення позивача з позовом до суду досягла повноліття.

4.5.Згідно з довідкою №23/48 від 06.04.2023, ОСОБА_3 навчається на І курсі в Національному університеті «Острозька академія» на факультеті романо-германських мов (на умовах контракту) денної форми навчання. Термін навчання з 12.09.2022 по 30.06.2026 (арк.спр.13).

Навчання відбувається на платній основі за рахунок коштів фізичних осіб на умовах договору №035 АТД/2022-1146 від 08.09.2022 про навчання платної послуги для підготовки фахівців в Національному університеті «Острозька академія», укладеного між закладом і фізичною особою, яка замовляє платну освітню послугу (законний представник ОСОБА_6 ), загальна вартість платної освітньої послуги за весь період навчання становить 111 200,00 грн; вартість освітньої послуги за семестр навчання становить 13 900 грн (арк.спр.14, 15).

Вартість навчання дочки Анастасії в Національному університеті «Острозька академія» на першому курсі сплатив відповідач, що не заперечується позивачем та підтверджується квитанціями № 5 від 12.09.2022 та №99 від 13.02.2023 про сплату по 13 900,00 грн кожна (арк..спр.16, 59). У квитанції №99 від 13.02.2023 платником зазначена позивач ОСОБА_1 , однак остання в судовому засідання підтвердила, що вказані кошти на її рахунок для проведення оплати за навчання дочки в другому семестрі перерахував відповідач.

4.6.Відповідно до заяви-приєднання до Публічного договору про надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) у гуртожитках Національного університету «Острозька академія» №Г/2023-607298 від 26.02.2023, ОСОБА_3 проживає в гуртожитку, вартість послуг за проживання в гуртожитку навчального закладу становить 3 200 грн (арк.спр. 30,31).

З квитанцій Ощадбанку вбачається, що 12.09.2022 відповідач ОСОБА_2 здійснив оплату за проживання дочки ОСОБА_3 в гуртожитку в сумі 2 628 грн, а 26.11.2022 в сумі 1 752,00 грн (арк.спр.72).

4.7. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, так як навчається на денній формі навчання, що не заперечується відповідачем та не спростовано відповідними доказами.

4.8. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 має у власності 17/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частки земельної ділянки (кадастровий номер :25:023:0038) за цією ж адресою (арк.спр.61-62).

4.9. Відповідно до довідки №93 від 12.10.2022 відповідач ОСОБА_2 працює у виробничому структурному підрозділі «Ковельська дистанція сигналізації і зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді старшого електромеханіка дільниці 1 групи бригади з обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування ОСОБА_11 з 12.07.2001 та з 25.02.2022 увільнений від роботи на період проходження військової служби під час повної мобілізації до дня фактичної демобілізації зі збереженням місця роботи на посади. Виробничий структурний підрозділ «Ковельська дистанція сигналізації і зв`язку» є основним місцем роботи (арк.спр.54).

З довідки №117 від 07.10.2022 вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_2 з 25.02.2022 призваний на військову службу під час загальної мобілізації та направлений для проходження військової служби до Ковельського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (арк.спр.55).

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, наданими на виконання ухвали суду про витребування доказів, ОСОБА_2 з жовтня 2022 по березень 2023 отримував відповідний дохід (арк.спр.47-48). Дану обставину відповідач не заперечив в судовому засіданні.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є: досягнення сином, дочкою відповідного віку (18-23 роки), навчання (право на утримання припиняється у разі припинення навчання); реальна потреба у матеріальній допомозі (яка підлягає доказуванню); наявність у батьків фінансових можливостей надати таку допомогу (наявність таких обставин або їх відсутність також підлягає доказуванню). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України).

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

З наданих суду доказів вбачається, що дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день звернення до суду досягла 18-річного віку; продовжує навчання у Національному університеті «Острозька академія», навчається на платному відділенні (вартість навчання за семестр становить 13 900 грн) за денною формою у населеному пункті, який віддалений від місця її реєстрації (в місті Острог Рівненської області), не має самостійного доходу, що свідчить про реальну потребу у матеріальній допомозі.

Визначаючи суму аліментів, належну до виплати на повнолітньої дочки, суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Позивач, в обґрунтування заявлених до стягнення суми аліментів на утримання повнолітньої дочки (1/4 частки доходу) посилається на наявність у відповідача постійного доходу; його задовільний стан здоров`я та відсутність у нього інших утриманців.

Заперечень з даного приводу даний обставин відповідач не надав.

Приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для повнолітньої особи, яка продовжує навчання, вартість навчання, супутні потреби на проживання в гуртожитку та під час освітньої послуги (витрати на підручники, канцелярські приналежності, гаджети у разі навчання дистанційно та ін.), доїзд до місця навчання, враховуючи обставини справи,положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України та частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю та визначити до стягнення із відповідача (починаючи із 10.04.2023) на користь позивача щомісячно аліменти на час навчання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Визначений судом розмір аліментів на дітей не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідач не довів, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність у дочки потреби у матеріальній допомозі на період її навчання, оскільки вона має у власності нерухоме майно і має можливість отримувати дохід від здачі його в оренду. Так, сам по собі факт наявності нерухомого майна не свідчить про отримання його власником самостійного доходу, а є лише припущенням відповідача, яке не підтверджено відповідними доказами.

Доводи відповідача про те, що позивач не має права звернення до суду, оскільки дочка не проживає разом з нею, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються доказами - будинковою книгою, відповідно до якої повнолітня дочка зареєстрована за адресою матері та показами свідка ОСОБА_6 . Відповідачем, у свою чергу, обставини щодо не проживання дитини з позивачем відповідними доказами не спростовано.

Також суд звертає увагу, що надані відповідачем докази на підтвердження сплати відповідачем аліментів на утримання дочки до повноліття останньої, оплати вартості навчання за перший рік навчання дочки та за проживання останньої в гуртожитку, не стосуються предмету спору, оскільки лише свідчать про участь батька в матеріальному утриманні дочки до її повноліття.

Окрім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин про досягнення з дочкою домовленості про її утримання на період навчання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат

За правилами статті 141 ЦПК України судові витрати віднести на користь держави.

Керуючись статтями 12,76-81,258,259,263-265, 273,279,354,430 ЦПК України, на підставі статей 7,18, 181,182,191, 199, 200 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.04.2023 і до часу закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Ковель Волинської області, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 28.07.2023

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА