справа № 489/3433/23 провадження №2/489/1558/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

У липні 2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, після уточнення якої остаточно просила визначити їй додатковий строк в шість місяців з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина , яка складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю частина на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 08.05.1997 та частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.15.20 державним нотаріусом Другої мик5олаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за № 2-769. Крім неї. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 немає.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 27.06.2022, але до 24.02.2022 вона не встигла звернутися до нотаріуса, а після цієї дати розпочалася військова агресія російської федерації проти України. В зв`язку з тим, що місто Миколаїв знаходилося в зоні активних бойових дій, нотаріат у місті припинив свою роботу то 20.04.2022, заради безпеки дітей, з онуками вона виїхала за кордон, що підтверджується відмітками в закордонному паспорті.

В червні 2023 року повернулася до м.Миколаєва та 19.06.2023 звернулася до приватного нотаріуса, яка лише запитала коли померла сестра та надала усні рекомендації щодо необхідності звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на наведені обставини та норми законодавства про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, які в подальшому були скасовані, позивач звернулася до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини, який на її думку був пропущений нею з поважних причин.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.10.2023 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог та підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 22.11.2023, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача у заяві від 22.11.2023 просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, а позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача у заяві від 10.07.2023 розгляд справи просила здійснювати за відсутності представника міської ради та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.2021.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на праві власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 338006316,сформованого 05.07.2023.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , відповідно до яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними сестрами.

Зміна прізвища позивача на « ОСОБА_5 » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 73113277 від 07.07.2023, наданої суду Другою миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадковому реєстрі відсутня.

Із позову вбачається, що до закінчився встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (до 27.06.2022), позивач не встигла подати заяву про прийняття спадщини, так як 24.02.2022 розпочалася військова агресія російської федерації проти України, через що місто Миколаїв знаходилося в зоні активних бойових дій та нотаріат у місті припинив свою роботу, а вона 20.04.2022, заради безпеки дітей, з онуками виїхала за кордон та повернулася до м.Миколаєва в червні 2023 року і відразу 19.06.2023 звернулася до приватного нотаріуса, який усно відмовив їй в прийняття заяви про прийняття спадщини, так як нею було пропущений встановлений законом строк та порекомендував звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку.

Перетин державного кордону України позивачем на виїзд 20.04.2022 та в`їзд 04.06.2023 підтверджується відомостями наданими Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.07.2023 № 91-33694/18/23.

20.11.2023 представник позивача адвокат Савицька О.Е. надала до суду клопотання про долучення до справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2023 № 50/02-31, винесеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сидоренко Л.М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують прийняття спадщини у встановлені законом строки. З доданих до постанови витягів підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася та відомості щодо складання спадкодавцем заповіту відсутні.

Предметом позову у цій справі є визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті рідної сестри позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві.

Правове регулювання та мотиви суду

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Згідно з частиною першою, другою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина 2статті 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Як встановлено судом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 закінчився 27 червня 2022 року, а до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва позивач вперше звернулася в 19.06.2023, відразу після повернення на територію України.

Суд погоджується доводами позивача про наявність підстав для визнання поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини та наявністю підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сестри.

При цьому суд виходить з тих обставин, що позивач ОСОБА_1 є мешканкою міста Миколаєва, де проживала з часу відкриття спадщини та до часу звернення до суду.

За загальновідомими фактами та загальнодоступною інформацією на відповідних сайтах інтернет ресурсів, місто Миколаїв з 24.02.2022 перебувало під майже щоденними обстрілами, оскільки місто Херсон та область були окуповані російськими військами внаслідок збройної агресії російської федерації в Україні, а місто Миколаїв було прифронтовим місцем на незначній відстані. З квітня2022року у місті Миколаєві внаслідок пошкодження водопроводу, який постачав воду з Херсонської області, оскільки він знаходився на тимчасово окупованій території, у місті зникло централізоване водопостачання. На початку травня 2022 року було відновлено водопостачання технічної води. Міжміське та міжобласне транспортне сполучення було призупинено, у перші місяці військової агресії у місті не працювали, а в подальшому у зв`язку з частими обстрілами, обмежено працювали органи місцевої влади міста, відділення поштового зв`язку, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату, мешканцям міста була рекомендована добровільна евакуація. Така ситуація у місті Миколаєві залишалася до листопада 2022 року, коли Збройними Силами України було деокуповано місто Херсон та частина Херсонської області, внаслідок чого місто Миколаїв позбавилось частих обстрілів.

В свою чергу, для забезпечення своє ї безпеки та своєї сім`ї, позивач вимушена була 20.04.2022 виїхати за межі України та перебувати за кордоном до 04.06.2023, що підтверджується матеріалами справи. Відразу після повернення в Україну позивач, будучи єдиним спадкоємцем, звернулася до нотаріуса з питання щодо оформлення спадкових прав на спадкове майно, отримавши відмову 03.07.2023 до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, а саме, обстрілами міста Миколаєва протягом лютого-листопада 2022 року внаслідок яких мешканці міста були змушені організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних, також враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці. Зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі (SERKOV v. UKRAINE) «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства зважливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі(CASEOFNOVIKv.UKRAINE) «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhanv.Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті сестри і таким достатнім строком є три місяця, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили, через що позов підлягає частковому задоволенню.

Так як позивач вимогу про стягнення судового збору не заявляла, суд керуючись принципом диспозитивної цивільного судочинства та межами судового розгляду розподіл судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснює.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у три місяці з дня набрання законної сили цим рішенням.

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 22.11.2023.

Суддя І.В.Коваленко