Справа № 645/1154/23
Провадження № 2/645/531/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: представники позивача - ОСОБА_1 , представник відповідача - Громов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 залишила заповіт посвідчений 01 червня 2017 року державним нотаріусом 12-ї державної нотаріальної контори, яким заповіла все майно - її онуку ОСОБА_2 . 23 березня 2023 року позивач звернувся до Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про праву на спадщину за заповітом. Окрім позивача інші спадкоємці відсутні. Державним нотаріусом Хлистун О.В. була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 березня 2023 року по спадковій справі №164П/2023. Відмова у вчиненні нотаріальної дії вмотивована тим, що позивач був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 спадкодавець ОСОБА_3 на час смерті була зареєстрована за адресою в будинку АДРЕСА_1 і відповідно до ст.1270 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину ні юридично - не подав у встановлений законом строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, ні фактично - місце проживання позивача не зареєстровано разом зі спадкодавцем. Зазначена обставина унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивач змушений звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлений законодавством був пропущений позивачем з поважних причин. Після вторгнення Російської Федерації на територію України і обстрілами міста Харкова, району Павлове Поле, де проживав позивач, він був змушений 25 лютого 2022 року з матір`ю ОСОБА_4 виїхати з м. Харкова до с. Піски Валківського району Харківської області. В березні мати позивача проконсультувалася із юристом і їй було роз`яснено, що нотаріальний реєстр закритий і в умовах воєнного стану, введеного 24 лютого 2022 року на всій території України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, було прийнято ряд нормативно правових актів, які регулюють вчинення нотаріальних дій в умовах воєнного стану, зокрема, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняться на час дії воєнного стану (постанова КМУ №164 від 28.02.2022р.). Коли мати позивача розповіла йому про зміни в законодавстві позивач перевірив інформацію в Інтернеті і планував подати заяву про прийняття спадщини після повернення до м. Харкова і закінчення дії воєнного стану в Україні, більше зміною в законодавстві стосовно спадкового права позивач консультацій не отримував. 29.06.2022 року було внесено зміни до постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року та п.3 визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином строк прийняття спадщини після 29.06.2022 року склав 10 місяців, але про даний факт позивачу відомо не було, він вважав, що порядок встановлений 28.02.2022 року не змінився і стало відомо це лише після роз`яснення внесених змін в закон Державним нотаріусом в день подачі заяви про прийняття спадщини. Отже строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин, а саме: воєнний стан, неможливість виїхати до нотаріуса із-за постійних обстрілів, відсутність нотаріальної контори за його тимчасовим місцем перебування, зміна законодавства під час воєнного стану в Україні. Просить суд, визнати поважність причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи та витяг з реєстру спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.07.2023 року від Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду від 26.04.2023 року надійшла витребувана спадкова справа.

Ухвалою суду від 19.07.2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

18.08.2023 року від представника відповідача Харківської міської ради, після спливу строку для подання Відзиву до суду, надійшов Відзив на позовну заяву, відповідно до якого Харківська міська рада, заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Скородєлов С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд надати додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяця, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача Харківської міської ради - Громов О.В. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, посилався, на те, що позивач не був позбавлений можливості своєчасно звернутись до будь-якого нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі і поштовим зв`язком, просив суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , копія якого надана позивачем (а.с.15)

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком позивача ОСОБА_2

ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.1996 року, отриманого після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 (дружина), діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у рівних частинах успадкували житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14)

01.06.2017 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Калібердою Т.М. за реєстром № 5-155 посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б таке не було, та з чого б воно не скаладлось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право, заповіла своєму онуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с 49)

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим 21.02.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 3415. (а.с. 11)

Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №164П/2023. (а.с.45-55)

23.03.2023 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської нотаріальної контори Хлистун О.В., відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належні спадкодавеці 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 (спадкова справа №164П/2023).

Відмова нотаріуса вмотивована там, що ОСОБА_2 звернувся з заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України та спливу продовженого на чотирі місяці строку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. за № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Отже до нотаріальної контори протягом десяти місяців з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Крім того, доказів постійного проживання зі спадкодавицею за однією адресою на час відкриття спадщини ОСОБА_2 не надав. (а.с.7-8)

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 23.03.2023 р. зареєстровано спадкову справу 164П/2023. (а.с. 9)

Отже встановлено, що спадкова справа заведена за заявою позивача і відомості про інших осіб, які б зверталися з заявами про прийняття спадщини або відмові від її отримання відсутні.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).

Враховуючи положення ст. 46 та ст.1220 ЦК України, суд дійшов висновку, що часом відкриття спадщини у вказаній справі вважається день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, а також все, що належить їй за законом на день смерті, заповіла позивачу ОСОБА_2 .

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи наведені приписи, граничним строком для подання заяви про прийняття спадщини було 20.08.2022.

Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. (був виключений постановою КМУ від 9 травня 2023 р. № 469)

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.1270,1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3ст. 1272 ЦК України).

Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 23.03.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустив шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті бабусі, з поважних причин і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3ст. 1272 ЦК України).

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, з метою уникнути ризику загибелі або отримання шкоди для здоров`я, він був вимушений виїхати з м.Харкова та не був обізнаний щодо зміни у законодавстві, а саме Постанови КМУ №164 від 28.02.2022 року.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, а також виїзд позивача за межі м.Харкова, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини після бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Харківська міська рада, м. Харків, представник Громов Олександр Вікторович, адреса: м. Харків, майдан Конституції, 7.

Повний текст рішення складено 22.08.2023 року.

Суддя: І.В.Ульяніч