Дата документу 11.08.2023
Справа № 334/8537/21
Провадження № 2/334/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язанні вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтований наступним.

Позивач з 2001 рік по лютий 2017 року був членом громадської організації «Товариство човновласників «Отдих».

В 1998 році позивач придбав човен «Крим» з мотором «Вихрь-М».

Згідно з договором купівлі-продажу від 16 березня 2004 року він придбав у власність бокс причальний № НОМЕР_1 та підйомник з кришкою для зберігання човна протягом всього року.

Згідно протоколу засідання правління ГО «ТЧ «Отдих» від 12.02.2017 року, позивача було виключено із членів громадської організації в зв`язку з несплатою внесків.

Після виключення з членів даної організації, його човен «Крим» було викинуто на берег, а підйомник зайнято іншим човном іншого власника.

При цьому, підйомник з човном було закрито на замок. Замок двічі зрізали, а човен викидали на берег, при цьому побивши, спотворивши та зламавши його.

Це було зроблено під керівництвом та за вказівкою керівника ГО «ТЧ «Отдих» ОСОБА_4 .

Вважає такі дії з боку відповідача порушенням прав власника, та такими, що завдають збитків.

Право власності на підйомник підтверджується договором купівлі-продажу від 16 березня 2004 року, затверджений печаткою відповідача. Факт наявності перешкод у користуванні даним підйомником підтверджується відповідним фото, на якому зображено зайнятий підйомник позивача, та не оспорюється самим відповідачем. Зокрема, на підйомнику перебуває інший човен, що абсолютно позбавляє позивача можливості користуватися і підйомником, і човном, адже інший човен на цьому підйомнику закріплено та встановлені замки.

Позивач вказує на те, що протиправними діями відповідача було зіпсовано човен та позбавлено доступу до підйомника, аби його там зберігати, що, в свою чергу, не дає йому можливості розпорядитися своєю власністю в повній мірі, у зв`язку з чим позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 25000 грн.

Позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 - підйомника для човна, що знаходиться на території причалу, який перебуває у віданні Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих», шляхом його звільнення та надання до нього доступу власнику ОСОБА_1 ; стягнути з Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25 тисяч гривень.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги., щодо задоволення зустрічної позовної заяви - заперечували у повному обсязі.

Представником відповідача подано зустрічну позовну заяву Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язанні вчинити певні дії.

Зустрічний позов обґрунтований наступним.

Товариство човновласників «Отдих» (т/ч «Отдих») - неприбуткова організація.

Вся фінансово-господарська діяльність здійснюється виключно на підставі членських(щомісячних, одноразових щорічних, вступних та інших)внесках.

Вищий законодавчий орган т/ч «Отдих» - Загальні збори, виконавча влада - правління товариства.

В січні 2017р. голова товариства повідомив човновласника ОСОБА_1 про необхідність розрахуватись з боргами за 2016р.

12.02.2017р. рішенням загальних зборів ОСОБА_1 виключений з товариства «Отдих» за несплату, щорічного членського внеску по благоустрою, та порушення Статуту т/ч «Отдих».

25.02.2017р ОСОБА_1 головою товариства вказано (при свідках), що він повинен продати(розібрати) своє майно та покинути причал, сплативши борги.

10.11.2017р. ОСОБА_1 надано витяг з протоколу засідання правління: що він лишається причального номера на пірсі №1 гідротехнічної споруди. Гідротехнічні споруди (також пірси №2, №3) належать державі та перебувають в оренді у товариства човновласників «Отдих».

ОСОБА_1 , двічі інсценував викрадення свого судна з викликом поліції.

20.03.2018р.р рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі №334/2584/17 за позовом ОСОБА_1 до громадської організації Т/Ч «Отдих» - у задоволенні позову відмовлено.

07.09.2018р. Апеляційний суд скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2018р.у цій справі залишене без змін.

Відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_1 належить човен «УЗА-7857» та бокс причальний № НОМЕР_1 для зберігання човна, в зазначеному договорі також вказано, що відповідач є власником підйомника на пірсі № НОМЕР_2 , однак згідно документації ТЧ «Отдих» підйомник є частиною Пірсу № 1, що в свою чергу відноситься до гідротехнічної споруди, та належить державі, за яку кожного звітного року ТЧ «Отдих» сплачує кошти за технічний огляд, кожного, з 3-х належних ТЧ «Отдих» пірсів на користь Державного підприємства «Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України».

Гідротехнічні споруди зареєстровані Регістром судноплавства України (Київ,Сагайдачного. 10).

Сплата в держбюджет товариством: 2016 р. 13300 грн., 2017 р. 13000 грн. , 2018 р.- 14000 грн., 2019 р. - 14000 грн., 2020 р. 14000 грн.

30.11.2017г. рішенням правління човен УЗА-7857 відбуксований на берег (територія причалу на орендованій землі).

Відповідач свідомо своєю бездіяльністю створює перешкоди у функціонуванні ТЧ «Отдих», тим, що з 25.02.2017 року, так і не демонтував та не вивіз свій бокс № НОМЕР_1 , який був перенесений з пірсу на земельну ділянку ТЧ «Отдих» (за яку товариство сплачує щорічно кошти у держ. бюджет) та не вивіз човен «УЗА-7857», що перешкоджає ТЧ «Отдих» користуватися земельною ділянкою.

Позивач за зустрічним позовом просить зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати та вивезти свій бокс №116, човен «УЗА-7857» з території приналежної ТЧ «Отдих».

У судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо можливості задоволення первісного позову, вказавши, що підйомник не є власністю ОСОБА_1 також просив задовольнити зустрічний позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного.

Відповідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування, та розпорядження своїм майном.

За ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїми майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (далі -ЦКУ), власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторним є позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України).

Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних дій відповідача чи спричиняли позивачу збитки. Достатньо, щоб такі дії хоча б і не позбавляли власника володіння майном, але об`єктивно порушували його права і були протиправними.

Підставою негаторного позову є обставини, що підтверджують право позивача на користування і розпорядження майном, вчинення відповідачем дій, що перешкоджають позивачу використовувати належні йому права, позадоговірний характер наявних між сторонами правовідносин.

Позивач у позові зазначає про порушення його прав відповідачем шляхом перешкоджання у користуванні підйомником.

При цьому підйомник є механічним пристроєм (механізмом), який встановлений на причальному місці.

Стороною позивача надано договір купівлі-продажу від 16 березня 2004 року, відповідно до якого ОСОБА_5 продав ОСОБА_1 бокс, підйомник за 300 доларів.

Відповідно до витягу з протоколу засідання правління ТЧ «Отдих» ОСОБА_1 запропоновано забрати човен з підйомника до берегу. З 1.12.2017 року човен буде знятий з підйомника без участі позивача.

Подані стороною позивача документи не містять ознак, що дозволяють індивідуалізувати підйомник, та які підтверджують перехід права власності на підйомник, встановлений на причальному місці ТЧ «Отдих».

Позивачем також надано довідку, яка написана від руки, містить відтиск печатки ТЧ «Отдих» та підпис голови ТЧ «Отдих» ОСОБА_6 . Довідка має наступний текст «Справка. Дана ОСОБА_1 в том, что на причале №2 (т/л «Отдых») у него имеется бокс-причальный № НОМЕР_1 и подъемник. Председатель товарищества лодковладельцев «Отдых» ОСОБА_7 »

Вказана довідка не містить дати її складання та містить формулювання, яке вказує на наявність в користуванні ОСОБА_1 причального боксу та підйомника без зазначення правих підстав.

Позивач, обґрунтовуючи наявність перешкод у здійсненні права власності майна, вказує фактично на неможливість використання ним підйомника, проте належних доказів, що підтверджують право власності на вказане майно суду надано не було.

За вказаних обставин вимоги щодо усунення перешкод у здійсненні права власності не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності, то вони також не підлягають задоволенню.

Отже, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГО «ТЧ «Отдих» про визнання незаконним та скасування рішення про виключення з членів товариства в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 04.09.2018 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2018 року залишено без змін.

Відповідно до витягу з протоколу загальних зборів ГО «ТЧ «Отдих»: «Збори постановили: повторно затвердити, що причальне місце човновласників є майном та власністю причалу... Догляд за підйомником, фарбування тощо здійснює човновласник. Розбір підйомників на писках заборонено це закладено (заплановано) при будівництві пирсів».

Відповідно до довідки ТЧ «Отдих» на балансі перебуває наступне майно: гідротехнічні споруди (пірс №1, пірс №2, пірс №3, з підйомниками. Підвісний міст, пірси №1,2,3 з підйомниками побудовані на кошти човновласників членів ТЧ «Отдих» та фірми «Днепр». Початок будівництва 16.03.1973 р. Згідно з рішенням від 27 січня 1999 року №17/6 Виконкому Запорізької міськради ТЧ «Отдих» надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку з розташованими на ньому спорудами, а також прилеглі до нього акваторії заливу о. Леніна, загальною площею 1,401 га для організації човникового причалу.

Позивач за зустрічним позовом, обґрунтовуючи наявність перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, вказує на зайняття майном ОСОБА_1 (човном та боксом) земельної ділянки.

При цьому ні бокс, ні човен не є нерухомим майном. До того ж сторони у справі зазначили, що представниками відповідача вказані речі були переміщені з причального місця. Відсутні будь-які акти, що підтверджують перебування майна ОСОБА_1 на відповідній земельній ділянці.

Суд приходить до висновку про недоведеність факту створення перешкод позивачу за зустрічним позовом у реалізації його права користування земельною ділянкою, оскільки в судовому засіданні не було надано доказів створення таких перешкод.

Тому, суд прийшов до висновку відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРIШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» про усунення перешкод у користуванні власністю та стягнення моральної шкоди.

Відмовити в задоволенні позовних вимог Громадської організації «Товариство човновласників «Отдих» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язанні вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст виготовлено 11 серпня 2023 року.

Суддя О.М. Гнатюк