Справа № 234/657/22
Провадження № 2-о/202/303/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Доценко С.І.

за участю секретаря Тарасової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

14.11. 2023 року в провадження Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла за підсудністю із Краматорського міського суду Донецької області зазначена справа.

24.01.2022 року заявник звернувся до суду з цією заявою та просив видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 строком на 6 місяців та заборонити їй наближатись до місця мешкання заявника АДРЕСА_1 на відстань менше 50 м, наближатись до офісу нотаріуса за адресою АДРЕСА_2 , де він працює, на відстань менше 30 метрів, переслідувати та будь-яким чином спілкуватись з заявником, вести листування, телефонні переговори з ним або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування зазначив, що ОСОБА_2 його колишня дружина. Після розірвання шлюбу в березні 2017 року відносини не склалися. Вона є ініціатором декількох позовів до нього : про встановлення факту проживання однією сією, про стягнення аліментів , про визнання батьківства, про визнання правочинів недійсними. Чисельні судові процеси та розповсюдження в мережі Інтернет негативної інформації про нього зачіпає його честь і гідність, впливає на його професійну діяльність як нотаріуса. 17 .12.2021 року в 11.36 вона прийшла до приміщення нотаріальної контори, в якій він працює та вчинила щодо нього дії психологічного характеру ( образи, погрози, штовхання), порушила нормальну роботу нотаріальної контори, чим завдала шкоду його фізичному та психологічному здоров`ю. З цього приводу ним ініційовано перед Краматорським РУП ГУНП в Донецькій області досудове розслідування щодо її хуліганських дій за ч.3 ст.296 КК України та притягнення до адміністративної відповідальності з ст.173-2 КУПАП. Факт завдання домашнього насильства підтверджується відео фіксацію інциденту який доданий до справи. Тому просив задовольнити заяву.

В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились.

Заявник залишив заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Суд розглядає справу за відсутності нез`явившихся осіб, які належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 350-5 ЦПК України встановлені скорочені строки розгляду. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи.

В матеріалах справи міститься заява заінтересованої особи, направлена до Краматорського міського суду м. Дніпропетровська про заперечення проти заяви ОСОБА_3 , до якої додано відеозапис.

22.11.2023 року від ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона проти задоволення заяви заперечувала, просила відмовити, тому, що вони не є чоловіком та дружиною, разом не проживають. 17.12.2021 року її візит до нотаріальної контори заявника був обумовлений тим, що він тривалий час, посилаючись на хворобу, не з`являвся до суду для участі як відповідач в цивільній справі за її позовом до нього про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину. Вона мала намір перевірити чи дійсно він хворіє, а виявилось, що в цей день його офіс був відчинений і він був там та здійснював нотаріальну діяльність. Вона просто за фільмувала зазначений факт для суду. При цьому вона його не ображала, фізичного болю не завдавала, це він намагався її силою виштовхати з нотаріальної контори, де вона мала право перебувати. На теперішній час заява не актуальна взагалі. Вона проживає в Дніпрі, а заявник в м. Києві. Просила відмовити в задоволенні заяви.

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку.

Предметом звернення до суду є запобігання та протидія домашньому насильству (психологічного та фізичного), від якого потерпає заявник з боку колишньої дружини.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами ч.1 ст. 1 Закону Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п 2. ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України суд, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суд під час вирішення такої заяви має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів осіб.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавалася особа, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено на підставі копії свідоцтва про шлюб, що заявник і заінтересована особа перебували в шлюбі, який розірвано на підстав актового запису про розірвання шлюбу № 64 від 16.05.2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ( а.с.9).

Із заяв сторін, та аналізу наданих доказів встановлено, що сторони проживають окремо один від одного. В теперішній час навіть в різних обласних центрах. На думку суду це обставина яка не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 КК України.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник посилався на те, що його колишня дружина ОСОБА_2 17 грудня 2021 року вчинила щодо нього психічне та фізичне насильство, з`явившись на його робоче місце в нотаріальну контору за адресою АДРЕСА_2 , де ображала його та застосувала фізичне насильство (штовхання), зірвала роботу його нотаріального офісу.

Судом досліджено відеозаписи надані заявником та ОСОБА_2 , на яких відображено обставини конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що мав місце 17.12.2021 року.

Встановлено, що місцем конфлікту є нотаріальна контора, в якій працює ОСОБА_3 . Дії ОСОБА_4 , відповідно до відео, виразились в тому, що вона прийшла до місця роботи ОСОБА_3 та стала робити відео фіксацію перебування ОСОБА_3 на робочому місці та пред`являла йому претензії, що він посилаючись на хворобу не з`явився в зал судового засідання, де розглядається справа щодо дитини, а нотаріальну діяльність продовжує здійснювати. При цьому, відео яке надане заявником та відео тієї ж ситуації, яке надане заявницею не містить образ ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_3 та не підтверджує завдання йому фізичного насильства.

Згідно копії заяви ОСОБА_3 за зазначеним фактом звертався до поліції для порушення кримінального провадження за ч.3 ст.296 КК України (хуліганство) ( а.с.12).

Згідно з ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 06.01.2021 року зобов`язано уповноважених посадових осіб Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за ст. 263 ч.3 КК України( а.с. 13).

Із копії заяви ОСОБА_2 до Краматорської місцевої прокуратури вбачається, що вона звернулась 22.12 2021 року із заявою про вчинення злочину за ст.366 КК України, відносно посадових осіб лікарняного засобу, які видали Меркулову довідку про перебування на стаціонарному лікуванні, що дала йому можливість ухилитись від судового розгляду справи 16.12.2021 року, а 17.12.2021 року він здійснював нотаріальну діяльність в своєму офісі (а.с. 23) .

Дослідивши наявні докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, тому що, відповідно до терміну «домашнє насильство», визначеного в п.3 ч.1 ст.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», місце вчинення діяння має бути в сім`ї чи в межах місця проживання особи, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». А судом встановлено, та це не заперечується заявником та заінтересованою особою, що місцем події, що відбувалась 17.12.2021 року та на яку посилається заявник, визначена нотаріальна контора заявника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

На думку суду сам факт звернення до різних органів щодо події 17.12.2021 року як заявника так і заінтересованої особи свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, яка пов`язана з тривалими судовими процесами, в яких вони є сторонами, але не підтверджує факт того, що ОСОБА_4 вчиняла щодо заявника 17.12.2021 року домашнього насильства.

Оскільки ОСОБА_1 не надав беззаперечних доказів на підтвердження вчинення заінтересованою особою постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно нього, а також ризиків настання насильства у майбутньому, суд вважає,що відсутні підстави для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Судом не приймаються до уваги подана через «Електронний суд» заява свідка з боку заявника - ОСОБА_5 тому що вона не спростовує висновків суду про те що місцем події є нотаріальна контора, де здійснює нотаріальну діяльність ОСОБА_1 , яки й є заявником в справі, а не місце його проживання.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витирати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису , відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 81,89,259,263-265, 350-6 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витирати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису , відносяться на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя С.І. Доценко