Номер провадження: 22-ц/813/6612/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Долгова В.І.,

учасники справи:

позивач Одеська міська рада

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката Савицької Оксани Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та заступника директора Юридичного департаменту Одеської міської ради Бондаренко Ігоря Олеговича

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року

за заявою представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності, визнання договорів недійсними та приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває вищевказана цивільна справа. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2023 року було відновлено провадження у справі з метою розгляду клопотання про забезпечення позову.

29.05.2023 року представник позивача звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення доказів, в якій просив: - вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 ; - вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місце реєстрації: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ..

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності, визнання договорів недійсними та приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКП: НОМЕР_2 ) чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 . В іншій частині заяви - відмовлено.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що законність зайняття земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не було предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції. Також судом встановлено, що в обґрунтування підстав для звернення до суду з вказаним позовом в тому числі з вимогами про скасування реєстрації права власності та визнання договорів недійсними стало те, що нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 як об?єкта речових прав в розумінні чинного цивільного законодавства не існує в натурі. В свою чергу представник позивача вважає, що набуття ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права на виконання будівельних робіт свідчить про те, що останні вчиняють активні дії з отримання можливості відбудови/реконструкції/перебудови спірного об?єкта нерухомого майна, якого не існувало натурі до цього часу у зазначених відповідачами характеристиках. Виходячи з вищезазначеного, суд вважав за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Стосовно вимог заяви про забезпечення позову, які полягають у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місце реєстрації: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , суд відмовляє у їх задоволенні з огляду на наступне. Як було вказано вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року визнано протиправною бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та зобов?язано Управління: зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об?єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція нежитлової будівлі з переобладнанням під магазин продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_1 » в Реєстрі будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Дане рішення постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2023 року залишено без змін. Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Суд встановив, що заявлена вимога представника Одеської міської ради, яка полягає у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , є, тотожною вимозі, що уже була предметом розгляду Одеського окружного адміністративного суду та з приводу якої уже було прийнято рішення, що набрало законної сили, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 ..

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу, прийняти нову, якою відмовити у задоволення заяви представника Одеської міської ради про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що судом протиправно було поновлено провадження у справі з метою розгляду клопотання про забезпечення позову, оскільки обставини, що викликали його зупинення, не усунуті. Відповідач ОСОБА_3 продовжує перебувати у складі Збройних Сил України та захищати Україну від агресії російської федерації, в той час як суддя Бобуйок І.А. дозволяє собі свавільно накладати заборони на належне солдату майно. Така підстава для поновлення провадження у справі, як «з метою розгляду клопотання про забезпечення позову» законом не передбачена. Крім того, судом порушено стадію провадження у справі - продовжено провадження не зі стадії судового розгляду із призначенням судового засідання, а зі стадії до відкриття провадження, що надало право винести ухвалу про забезпечення позову не судом у судовому засіданні, а одноособово суддею. Зазначені процесуальні порушення призвели до неправильного вирішення клопотання представника позивача про забезпечення позову та винесення незаконної ухвали.Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, на думку скаржника, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.Вважаю, що судом неправильно застосовано ст.ст. 149, 150 ЦПК України, оскільки застосовані судом заходи забезпечення позову не гарантують виконання можливого рішення про задоволення позову, та невжиття таких заходів не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, оскарженою ухвалою заборонено здійснювати дії необмеженому колу третіх осіб, що невідповідає ст.150 ЦПК України .

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги представника ОМР

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 року у справі № 521/17230/20 в частині відмови у задоволенні заяви Одеської міської ради про забезпечення позову шляхом заборони уповноваженому органу реєструвати дозвільні документи та прийняти в цій частині нове рішення, яким відповідну вимогу Одеської міської ради задовільнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місце реєстрації: 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, 1а. 3. В іншій частині ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2023 року у справі № 521/17230/20 залишити без змін.

В мотивування апеляційної скарги зазначали, що не зважаючи на зупинення провадження у даній справі у зв?язку із перебуванням ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України, набуття ним та його дружиною права на виконання будівельних робіт свідчить про те, що останні вчиняють активні дії з отримання можливості відбудови/ реконструкції/ перебудови спірного об?єкта нерухомого майна, якого не існувало внатурі до цього часу у зазначених відповідачами характеристиках. Зважаючи на вищевикладені обставини, Одеська міська рада звернулась до суду з відповідною заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони проведення будівельних робіт та заборони уповноваженому органу реєструвати дозвільні документи стосовно спірного об?екта нерухомості. Одеська міська рада вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви Одеської міської ради в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду в цій частині. Подання повідомлення про початок будівельних робіт та декларації про готовність об?єкта до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1), здійснюється за декларативним принципом. Вказаний принцип полягає у тому, що відповідальність за достовірність даних покладається на замовника, а орган держаного архітектурно-будівельного контролю зобов?язаний прийняти до розгляду повідомлення чи декларацію, перевірити повноту даних та забезпечити внесення інформації, зазначеної у такому повідомленні чи декларації до Єдиного реєстру будівельної діяльності, тобто повноваження органу держаного архітектурно-будівельного контролю обмежені при розгляді таких дозвільних документів лише перевіркою правильності їх оформлення та дотримання порядку їх подання. Зважаючи на все вищевикладене та враховуючи те, що набуття ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права на проведення будівельних робіт в судовому порядку за декларативним принципом здійснено з метою введення такого об?єкта в експлуатацію та створення формальних підстав для набуття права власності на спірний об?єкт та таким чином «легітимізації» самочинно збудованого об?єкта нерухомого майна, то цілком виправданим було б вжити такий захід забезпечення як заборону уповноваженому органу здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості за вказаною адресою. Крім того, одним із недоліків судового способу захисту порушеного права є його фактична неоперативність, що зумовлена наявністю вимоги щодо суворого дотримання процесуальної форми. Через це розгляд справи може затягнутися, що спричинить негативні наслідки для особи, права якої порушені. або навіть втратити будь-який сенс, відтак, саме для запобігання такої ситуації існує інститут забезпечення позову. Вважали, що заходи забезпечення позову є гарантією можливості реалізації відновленого права особи у разі задоволення позову. Однак, судом першої інстанції вказані обставини не враховано та відмовлено у задоволенні такого клопотання без достатнього правового обґрунтування. Крім того, Одеська міська рада наголошує, що внаслідок відмови суду першої інстанції у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони уповноваженому органу здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості за вказаною адресою, судом першої інстанції фактично заборонено відповідачам та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи щодо спірного об?єкта нерухомого майна, однак не заборонено отримувати та реєструвати у встановленому порядку дозвільні документи. Вищенаведене безпосередньо свідчить про наявність суперечностей та взаємовиключних висновків суду першої інстанції, що є підставою для скасування такої ухвали. Крім того, застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення не є достатніми та не сприятимуть в повній мірі на недопущенню ускладнення чи невиконання рішення суду.

Явка сторін

Сторони будучи належним чином повідомлені про дату, час, місце, розгляду апеляційних скарг в судове засідання з`явились та представники надали суду грунтовні пояснення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, доводи апеляційної скарги , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційних скарг як позивачів так і відповідачів стосовно того, що судом протиправно було поновлено провадження у справі з метою розгляду клопотання про забезпечення позову, оскільки обставини, що викликали його зупинення, не усунуті. Відповідач ОСОБА_3 продовжує перебувати у складі Збройних Сил України та захищати Україну від агресії російської федерації, в той час як суддя Бобуйок І.А. дозволяє собі свавільно накладати заборони на належне солдату майно. Така підстава для поновлення провадження у справі, як «з метою розгляду клопотання про забезпечення позову» законом не передбачена. Крім того, судом порушено стадію провадження у справі - продовжено провадження не зі стадії судового розгляду із призначенням судового засідання, а зі стадії до відкриття провадження, що надало право винести ухвалу про забезпечення позову не судом у судовому засіданні, а одноособово суддею, не є слушнимии виходячи з нормативного врегулювання інституту забезпечення позову, а самє, відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів без повідомлення учасників справи.

Довід апеляційної скарги відповідача щодо необгрунтованої відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, що внаслідок відмови суду першої інстанції у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони уповноваженому органу здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об?єктів нерухомості за вказаною адресою, судом першої інстанції фактично заборонено відповідачам та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи щодо спірного об?єкта нерухомого майна, однак не заборонено отримувати та реєструвати у встановленому порядку дозвільні документи, не є слушними так як судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.22 року відповідні дії дозволені і рішення чинне на момент судового розгляду.

Судова колегія не може погодитись із судом першої інстанції та доводами позивача , що заходи забезпечення позову, які просить застосувати заявник, останній вважає такими, що відповідають вимогам розумності, обґрунтованості, співмірності інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, а тому наявні усі законні та достатні підстави для вжиття таких заходів.

Так відповідно до ч.1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Відповідно до п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з вищевикладеної практики, судова колегія вважає, що в заяві про забезпечення позову є не обгрунтовано існування реальної загрози невиконання судового рішення або інших дій відповідача, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням позивача. Також судова колегія вважає, що оскаржуваною ухвалою заборонено здійснювати дії необмеженому колу третіх осіб, що не відповідає вимогам ст.150 ЦПК України. Висновки суду в оскаржуваній ухвалі є взаємовиключними - так (т.2 а.с.175абз3,7 ) суд зазначає - на підставі рішення суду, якє набрало законної сили набуто право на виконання будівельних робіт за адресою : м.Одеса, вул.Радісна,1а. Виходячи з вищезназначеного, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони здійснювати будівельні роботи за адресою : АДРЕСА_1 . Такі висновки суду першої інстанції протирічать як пленуму ВСУ так і сталій практиці Верховного Суду в частині діючої заборони на перешкоджання новими заходами забезпечення іншого позову реалізації діючого рішення суду. Вищенаведене безпосередньо свідчить про наявність суперечностей та взаємовиключних висновків суду першої інстанції, що є підставою для скасування такої ухвали.

Враховуючи наведені порушення норм процесуального та матеріального права, допущені при винесенні ухвали судді від 31.05.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об`єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 , ця ухвала підлягає зміні - в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 , а - скасуванню. Судова колегіявважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 , а - відмовити. В іншій частині ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року необхідно залишити без змін.

Судова колегія частково не погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в матеріалами справи, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку, що стороною позивача не доведено ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити .

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року змінити скасувавши в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об?єктів нерухомого майна: за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

В іншій частині ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко