Дата документу 25.07.2023 Справа № 0814/4239/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 0814/4239/2012 Головуючий у 1 інстанції: Добрєв М.В.
Провадження № 22-ц/807/1574/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.,

секретар: Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Ю-Бейс» про заміну сторони правонаступником у справі за позовом прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року ТОВ «ФК «Ю-Бейс» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача правонаступником у справі за позовом прокурора Ленінського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі ПАТ «Родовід банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 50728,75 доларів США, а також 417623,61 грн.

На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист від 05 листопада 2013 року. Ленінський ВДВС ЗМУЮ 08 квітня 2014 року прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 42868900 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34.2 /СК - 009.07.2 від 17 грудня 2007 року в сумі 50728,75 дол. США та 417623,61 грн. Виконавче провадження відкривалось неодноразово, а саме: 04 лютого 2016 року виконавче провадження № 50008751 та 08 квітня 2019 року виконавче провадження № 58833373. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Рішення суду боржник не виконав, заборгованість не погашена.

16 грудня 2021 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» укладено договір відступлення права вимоги № 1 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA- 919 від 27 вересня 2021 року. Відповідно до укладеного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» перейшли, в тому числі, всі права ПАТ «Родовід Банк» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 34.2/СК- 009.07.2 від 17 грудня 2007 року, та договором іпотеки, посвідченим 17 грудня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капшуровою Ю.В. зареєстрований в реєстрі за № 6087. Згідно з платіжним дорученням № 8 від 21 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «Ю-Бейс» здійснило повний розрахунок з ПАТ «Родовід Банк» у сумі 23546200 грн. Всі розрахунки за вищезазначеним Договором відступлення права вимоги проведені до укладання Договору, право вимоги до нового кредитора переходить з моменту підписання.

Оскільки, предметом спору у цій справі було стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором 34.2/СК-009.07.2 від 17 грудня 2007 року, право вимоги за яким відступлено до нового кредитора ТОВ «ФК «Ю-Бейс», необхідно змінити сторону правонаступником (стягувача) в рамках виконавчого провадження у зв`язку з відступленням права вимоги.

Посилаючись на означені обставини, ТОВ «ФК «Ю-Бейс» просило суд замінити стягувача - ПАТ «Родовід Банк» - у справі № 0814/4239/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в сумі 50 728,75 дол. США та 417 623,61 грн на його правонаступника - ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року заяву ТОВ «ФК «Ю-Бейс» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» у справі № 0814/4239/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості в сумі 50728,75 дол. США та 417623,61 грн на його правонаступника - ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штабовенка Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 0814/4239/2012 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений про розгляд вищезазначеної заяви у передбаченому законодавством порядку, що позбавило його можливості надати свої пояснення/заперечення, а відповідно - скористатись правом на захист.

Крім того, на думку скаржника, матеріали справи не містять достатніх підстав для висновку про перехід права власності кредитора від ПАТ «Родовід банк» до ТОВ «ФК «Ю-Бейс».

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т.2, а.с. 145-148), своїх представників до суду не направили. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що за договором про відступлення прав вимоги № 1 від 16 грудня 2021 року до ТОВ «ФК «Ю-Бейс»перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №34.2/СК- 009.07.2 від 17 грудня 2007 року, договором іпотеки, посвідченим 17 грудня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капшуровою Ю.В. зареєстрованим в реєстрі за №6087.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже його зроблено з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» 50728,75 доларів США, а також 417623,61 грн.

На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист від 05 листопада 2013 року.

Ленінський відділ ДВС Запорізького міського управління юстиції 08 квітня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42868900 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 34.2 /СК - 009.07.2 від 17 грудня 2007 року в сумі 50728,75 дол. США та 417623,61 грн.

У подальшому виконавче провадження відкривалось неодноразово: 04 лютого 2016 року виконавче провадження №50008751 та 08 квітня 2019 року виконавче провадження № 58833373. Виконавчий документ повернуто стягувачу. Рішення суду боржником не виконано, заборгованість не погашена.

16 грудня 2021 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК «Ю-Бейс» укладено договір відступлення права вимоги № 1 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA- 919 від 27 вересня 2021 року.

Відповідно до укладеного договору до ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» перейшли, в тому числі, але не виключно, всі права ПАТ «Родовід Банк» до боржника ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) за кредитним договором №34.2/СК- 009.07.2 від 17 грудня 2007 року, договором іпотеки посвідченим 17 грудня 2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Капшуровою Ю.В. зареєстрований в реєстрі за №6087.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції належно не повідомив ОСОБА_1 чи його представника про розгляд справи 23 червня 2023 року, в якому було ухвалено оскаржуване судове рішення, а матеріали справи не містять даних про таке повідомлення чи доказів направлення відповідного повідомлення.

Наявні на аркуші справи 112, 113 тому другого довідки про смс повідомлення не є належним повідомленням про дату судового засідання, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що номери телефонів, на які направлено повідомлення належать боржнику чи його представнику, адже матеріали справи не містять таких даних.

Доказів на підтвердження вжиття судом першої інстанції інших заходів з метою виклику в судове засідання боржника та його представника матеріали справи не містять.

Судові повістки на поштову адресу боржника, зазначену в заявах, не направлялись.

Крім того, колегія суддів зауважує, що представник ОСОБА_1 адвокат Штабовенко Д.В. є користувачем підсистеми «Електрониий суд», проте інформація про надіслання йому судових повісток до електронного кабінету в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням вимог статей 128-130 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

У рішенні від 08 квітня 2010 року у справі "Гурепка проти України (N 2)" (заява N 38789/04) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятли ве становище в порівнянні з опонентом.

У рішенні від 13 грудня 2011 року у справі "Трудов проти Росії" (заява N 43330/09) ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У частині восьмій статті 128 ЦПК України зазначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Однак, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги процесуального законодавства уваги не звернув, розглянув справу без повідомлення боржника та його представника про дату, час та місце розгляду справи 23 червня 2023 року, її розгляд не відклав, причин неявки боржника до суду не з`ясував, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки її постановлено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим її належить скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2023 року у цій справі скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 03 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: