Справа № 140/392/18
Провадження № 4-с/930/4/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2023 року Немирівський районний суд

Вінницької області у складі:

головуючого судді Науменка С.М.,

за участю секретаря судового засідання Андрущак Л.П.,

представника скаржника адвоката Куйдан О.І.,

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Немирів скаргу представника скаржника ОСОБА_2 , адвоката Куйдан Олега Ігоровича, суб`єкт оскарження: Державний виконавець Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іващенко Ю.М., стягував ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іващенка Ю.М. , -

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Куйдан Олег Ігорович, звернувся в суд із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іващенка Ю.М. протиправними.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 22.02.2023 року у виконавчому провадженні № 58592403.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що на виконані Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді лікаря невролога в дитячій клінічній лікарні Подільського району Києва, адреса 04073, м. Київ, вул. Коцилівського, буд. 1/7, за сумісництвом в школі-інтернат № 22 на посаді лікаря Управління освіти Оболонського району у м. Києві 04211, вул. Лайоша Гавро, 11-а, та працюючого на посаді невролога Сімейної клініки «Амеда» м. Києві, за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2018 року і до закінчення навчання у Вищій Школі фінансів та Управління у м. Варшаві, тобто до 30.09.2022 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_2 23-х років 13.02.2023 року.

16.02.2023 року на адресу Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено заяву запит з квитанціями та довідками з місця роботи про сплату аліментів та з проханням державного виконавця зробити новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 58592403 з урахуванням квитанції та довідок з місця роботи які були надані державному виконавцю.

01.03.2023 року боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_2 отримав в Оболонському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) довідку розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 58592403 в якій зазначено, що станом на 01.02.2023 року заборгованість зі сплати аліментів становить 62 026,04 грн.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Незважаючи на подані квитанції про сплату аліментів та довідок з місця роботи державним виконавцем не було взято до уваги той факт, що боржником було сплачено аліменти на користь стягувача.

Натомість він бере до уваги заяви стягувача про неотримання аліментів та не зараховує всі квитанції та довідки з місця роботи які були йому надані для вірного розрахунку заборгованості.

Хоча квитанція це фінансовий документ, розписка в офіційній формі встановленого формату про прийом грошових коштів, будь-яких документів, цінностей тощо. У техніці передачі даних сигнал, що підтверджує прийняття інформації.

Тобто квитанція та довідки з місця роботи це є підтвердження сплати аліментів.

На підставі вищевикладеного державним виконавцем було порушено ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме державний виконавець був зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії оскільки він мав зарахувати квитанції та довідки з місця роботи в рахунок погашення боргу і зробити новий розрахунок заборгованості з урахуванням вищевказаних квитанцій. Що державним виконавцем не було зроблено.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Куйдан О.І. скаргу підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 , заперечує проти задоволення скарги, зазначила, що дійсно у боржника є заборгованість зі сплати аліментів. Просить відмовити у її задоволенні повністю.

Державний виконавець Оболонського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на скаргу в якому просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 , так як вона необґрунтована та просить скаргу розглядати без участі представника виконавчої служби.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, повно та всебічно з`ясувавши обставини, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 02.08.2018 року по справі № 140/392/18 провадження № 2/140/466/18 присуджено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді лікаря невролога в дитячій клінічній лікарні Подільського району м. Києва, адреса: 04073, м. Київ, вул. Копилівська, буд. 1/7, за сумісництвом в школі-інтернат № 22 на посаді лікаря Управління освіти Оболонського району у м. Києві 04211, вул. Лайоша Гавро, 11-а, та працюючого на посаді невролога Сімейної клініки «Амеда» м. Київ, за адресою АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.2018 року і до закінчення навчання у Вищій Школі фінансів та Управління у м. Варшава, тобто до 30.09.2022 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 , 23-х років -13.02.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Предметом даного судового спору є бездіяльність державного виконавця з приводу виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Скаржником зазначається, що державний виконавець протягом тривалого часу не вживає всіх необхідних заходів для належного виконання боржником обов`язків по сплаті аліментів. Також скаржник наводить перелік дій, які просить суд зобов`язати вчинити державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено в судовому засіданні, у ОСОБА_4 існує заборгованість по виплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 в розмірі 62026.04 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який міститься в матеріалах справи.

Скаржником не надано будь-яких доказів, які свідчили б про те, що ним перераховувалися аліменти на користь стягувача і вказаний розрахунок є неправильним, а також доказів того, що суми перерахованих ним аліментів не були враховані державним виконавцем при нарахуванні заборгованості.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 працює на декількох роботах і допустив заборгованість по виплаті аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що в виконавчому провадженні № 58592403, державним виконавцем вживались, передбачені законом заходи для повного виконання судового рішення, жодних доказів неправильності нарахування заборгованості по виплаті аліментів суду надано не було, а тому суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447-453 ЦПК УКраїни , -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Іващенка Ю.М. - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 19.07.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М.Науменко