Провадження №: 2-о/755/589/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, із заявою в порядку окремого провадження, та просив встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є правнуком ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 на предмет дотримання правил підсудності та звернення до належного суду, суддя приходить до наступних висновків.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. ( ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

За змістом положень статті 316 Цивільного процесуального кодексу України, заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подаються до суду за місцем її проживання.

Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.

Місцем проживання (перебування) заявника в даному випадку являється зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання, що кореспондується з положеннями статті 29 Цивільного кодексу України та статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Право на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, має особа, для якої підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів має значення з метою охорони її прав, свобод та інтересів або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В даному випадку заявник прагне встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є правнуком ОСОБА_2 , тому при вирішенні питання про територіальну підсудність цієї справи місце проживання заявника є визначальним згідно частини першої статті 316 Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи зі змісту заяви, заявник ОСОБА_1 зазначив свою адресу місця проживання: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Залізничного районного суду міста Львова.

Виходячи з положень п. 1.ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За наведених обставин, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про встановлення факту родинних відносин, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва та підлягає направленню за підсудністю до Залізничного районного суду міста Львова, тобто за встановленим законом порядку місцем проживання заявника ОСОБА_1 , з дотриманням вимог ч. 1ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 31,32, 260, 294, 316, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя ,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/18199/23 (провадження № 2о/755/589/23) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, про встановлення факту родинних відносин, - передати за підсудністю до Залізничного районного суду міста Львова для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я: