н/п 2/490/225/2023 Справа № 490/3404/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

іменем України

05 вересня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О. А. при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 січня 2011 року по день її смерті за адресою АДРЕСА_1 .

В межах підготовчого провадження відповідачем подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05..2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 18.05.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 30.09.2021 року .

Одночасно витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотраіального округу Помазан Яни Валеріївни належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10.01.2022 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та об`єднано одне провадження з первісним позовом .

Відзиви на позови не надходили.

Ухвалою суду від 29 березня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та у зв`язку з великою навантаженістю призначено справу до судового розгляду по суті на 01 червня 2023 року.

В судові засідання, призначені на 01 червня та 05 вересня 2023 року позивачі та їх представники як за зустрічним, так і за первісним позовами, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом багаторазово належним чином.

При цьому суд не може прийняти до уваги скан копію заяви від 04.09.2023 року про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 з наступних підстав.

По-переше: підпис на цій заяві та підпис на позовній заяві є, поза розумним сумнівом, абсолютно різними.

По-друге, при неодноразовій спробі повідомити позивачкою телефонограмою за зазначеним нею номером телефону - оосба повідомила. що ніколи не зверталася до суду з вказаним позовом та ніколи ен проживала за адресою АДРЕСА_1 .

По-третє: відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи.

Електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис», який діяв на момент вчинення процесуальної дії).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Нормами ЦПК України встановлено, що будь-які заяви від сторони справи не приймається до розгляду і повертаються судом , якщо подані особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено. Тобто, процесуальний закон визначив, що відсутність підпису на заяві сторони з процесуальних питань і є підставою для повернення такої заяви та неприйняття її судом до уваги.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі № 200/12772/18 (провадження № 14-99зц19), повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, в якому випадку подана в електронній формі вважається належним чином підписана, а саме: з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом. Аналогічний правовий висновок викладений і у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 61-47059сво18.

Між тим, подана ОСОБА_1 на електронну пошту суду заява не підписана електронним цифровим підписом, про що свідчить довідка від 05 вересня 2023 року, складена секретарем суду Буровцова С.Д.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободтапрактику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивачане перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи вбачається, що позивачі не з`явилися двічі поспіль рази у судове засідання з розгляду справи по суті, а загалом п`ять разів поспіль не з`являли до суду в призначені судові засідання, не подали нгалежної заяви про розгляд справи у їх відсутність чи про відкладення судового засідання з посиланням на поважні причини. Неявка позивачів позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача ( про що свідчить зворотнє поштове повідомлення та оголошення на сайті Судова Влада) , від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Відповідно до положеньст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач втретє не з`явивися для розгляду справи по суті.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач вдруге не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивачі повторно не з`явилися у судове засідання для розгляду справи по суті, протягом півтора року взагалі не проявляючи жодного інтересу до своєї справи, позивачі та їх представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, даних про те, що перебувають за межами міста суду не надали, місто Миколаїв після звільнення м.Херсон вже не є прифронтовим містом та не перебуває в зоні активних бойових дій, що вже не створює небезпеку для сторін перебувати в приміщенні суду, працівники Центрального районного суду м.Миколаєва щоденно перебувають на робочому місці задля забезпечення безперервного доступу сторонам доступу до правосуддя - суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Помазан Яна Валеріївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А.