Справа №345/3210/23
Провадження № 2-о/345/107/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі судових засідань м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтерисована особа: Калуський відділ УДМС в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 03.05.2023 року ним було подано до відділу обслуговування громадян м. Хмельницький «Паспортний сервіс» Департаменту організації основної діяльності ДП «Документ» заяву щодо оформлення та видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я. Однак листом від 11.06.2023 року №Х-4878-23/6801.2.1/76-23 Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області повідомило про те, що йому тимчасово відмовлено в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оскільки факт належності заявника ОСОБА_2 до громадянства України, потребує додаткової перевірки. Факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується актом №177/08-10 від 27.06.2023 року, який складений комісією Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області в присутності наступних свідків, відповідно до якого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вищезазначеною адресою фактично проживає з 1986 року в господарстві своєї бабусі ОСОБА_3 .. Відповідно до довідки №35 від 28.06.2023 року, яка видана амбулаторією ЗПСМ с. Верхня Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - перебував під спостереженням лікаря-педіатра с. Верхня в період з 1987 по 2002 роки. Окрім того, з 1989 по 1992 роки, він постійно відвідував дошкільний ясла-садок в с. Верхня Калуського району Івано-Франківської області. Відповідно до довідки №57/01-37 від 27.06.2023 року, яка видана директором Верхнянського ліцею Відділу освіти Верхнянської ОТГ, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно навчався в Верхнянській загально-освітній школі І-ІІІ ступенів з 1992 по 2003 роки. Відповідно до посвідчення №532 від 08.02.2002 року, яке видане Калуським районним військовим комісаром, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приписаний до призовної дільниці. Відповідно до довідки №901 від 01.12.2003 року, яка видана директором ВПУ №13 м. Івано-Франківська, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.09.2003 року по 26.06.2004 року навчався в групі РРА-1. Факт постійного проживання та належності до громадянства України, підтверджується також довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_1 .. Таким чином, документально підтверджено, що починаючи з 1986 року по даний час, він постійно проживав та проживає на території України.

Представник заявника адвокат Жовнір М.Й. у судове засідання подав письмову заяву, просить справу розглядати у його відсутності, заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи начальник Калуського відділу УДМС в Івано-Франківській області Мельник Мирослав у судове засідання подав письмову заяву, у якій вказав, що відносно задоволення заяви не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності.

Заяви та клопотання заявника та заінтересованих осіб, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 11.07.2023 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявника та заінтересованої особи.

26.07.2023 року від представника заявника до суду поступила заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, заяву задовольнити.

27.07.2023 року від заінтересованої особи до суду надійшла заява, у якій вказав, що відносно задоволення заяви не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Листом від 11.06.2023 року №Х-4878-23/6801.2.1/76-23Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області повідомило про те, що ОСОБА_1 тимчасово відмовлено в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, оскільки факт належності заявника ОСОБА_2 до громадянства України, потребує додаткової перевірки (а.с.8);

Листом УДМС в Хмельницькій області №6833.37-1153/6833.37.1-23 від 10.05.2023 року повернуто заяву-анкету №24510709 на ім`я ОСОБА_1 без прийняття рішення в ЄІАС УМП про друк паспорту громадянина України для виїзду за кордон, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих матеріалів щодо належності його особи до громадянства України (а.с.9).

У відповідності до акту №177/08-10 від 27.06.2023 року, який складений комісією Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області в присутності наступних свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вищезазначеною адресою фактично проживає з 1986 року в господарстві своєї бабусі ОСОБА_3 (а.с.24).

Відповідно до довідки №35 від 28.06.2023 року, яка видана амбулаторією ЗПСМ с. Верхня Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарноїдопомоги» про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - перебував під спостереженням лікаря-педіатра с. Верхня в період з 1987 по 2002 роки згідно до записів у медичній документації (форма Ф-112/0) (а.с.19).

Згідно з Картою профілактичних прививок (облікова форма №63), яка заведена Верхнянською амулаторією на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої записи про здійсненійомумедичні прививки вчинено в період з 11.04.1987 по 31.04.2003 року (а.с.20).

Відповідно до довідки №57/01-37 від 27.06.2023 року, яка видана директором Верхнянського ліцею Відділу освіти Верхнянської ОТГ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно навчався в Верхнянській загально-освітній школі І-ІІІ ступенів з 1992 по 2003 роки та здобув повну загальну середню освіту (а.с.21).

Відповідно до посвідчення №532 від 08.02.2002 року, яке видане Калуським районним військовим комісаром, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приписаний до призовної дільниці (а.с.22).

Відповідно до довідки №901 від 01.12.2003 року, яка видана директором ВПУ №13 м. Івано-Франківська, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.09.2003 року по 26.06.2004 року навчався в групі РРА-1 (а.с.23).

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявнику для захисту його права на громадянство України.

Оцінка суду:

суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторін заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство» від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно з п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Для заявника встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати йому право на громадянство .

Тобто, фактично метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання на України для подальшого оформлення права на громадянство України.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Як вбачається з наданих суду документів, підтверджується факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року надасть змогу реалізувати своє право на оформлення громадянства України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 265, 272, 293, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя