ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4826/23 Справа № 201/9662/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Барильської А.П., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Синиченка Юрія Вікторовича та ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні суду перебуває дана цивільна справи.

06 березня 2023 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного було залишено без руху, про що повідомлено позивача та надано строк для усунення виявлених недоліків не пізніше 14 березня 2023 року.

13 березня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про продовження термінів на усунення виявлених недоліків.

14 березня 2023 року в судовому засіданні було задоволено клопотання позивача та її представника про продовження термінів усунення виявлених недоліків.

27 березня 2023 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона має хронічні хвороби та на її утриманні перебуває троє дітей та виправлену позовну заяву.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Синиченко Юрій Вікторович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року змінити, доповнити мотивувальну та резолютивну частину вказаної ухвали вказівкою про повне скасування ухвали ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову ОСОБА_2 від 01.12.2022 року у справі №201/9662/22, а також про скасування всіх заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в Дніпровському апеляційному суді відкрито провадження №22 ц/803/3667/23 (суддя Красвітна Т.П.) але з незалежних причин апеляційну скаргу не призначено до розгляду. В зв`язку з цим відповідач в межах 15денного строку на апеляційне оскарження ухвали від 27 березня 2023 року фактично продублювала первісну апеляційну скаргу з тією ж вимогою про скасування тих же заходів забезпечення позову, яких вжито судом першої інстанції ухвалою від 01.12.2022 року у справі № 201/ 9662/22.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року скасувати та повернути справу для продовження розгляду по суті.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач знаходиться за межами України, здійснює догляд за трьома дітьми та не мала можливості через запровадження військового стану у встановлені терміни усунути недоліки позовної заяви та звернутись до суду з клопотанням про продовження строків для усунення недоліків. Зокрема, зазначає підстави для звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, приходить до наступних висновків.

Щодо апеляційної скарги ОСОБА_2 , встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що у встановлений судом строк позивач не усунув виявлених судом недоліків позовної заяви та не виконав вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Позивач, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, не надала жодних доказів на підтвердження хронічних хвороб та знаходження на її утриманні трьох дітей, а тому в задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору слід відмовити.

Оскільки позивачем виявленні судом недоліки позовної заяви усунені не було, то суд відповідно до вимог частини 13 ст. 187 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Як вбачаться з матеріалів справи, 01 лютого 2023 року суддя першої інстанції відкрив провадження в даній справі, зазначивши, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.175,177 ЦПК України, чим фактично підтвердив відповідність позову вимогам процесуального закону.

Ухвалою цього ж суду від 06 березня 2023 року було залишено позовну заяву без руху у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 під час звернення з позовом до суду не зазначено ціну позову, не сплачено судовий збір, не завірено належним чином докази, які долучені до позовної заяви, та не надано доказів на підтвердження того, що позивачу на праві власності належить спірна квартира.

27 березня 2023 року позивачем через канцелярію суду подано виправлену позовну заяву та клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона має хронічні хвороби, на її утриманні перебуває троє дітей та відсутність доходу за 2022 рік.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Крім того, пунктом п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Будь-яке судове рішення, в тому числі ухвала суду, має бути мотивована, її текст має бути гранично повним, ясним і чітким, не наведення в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху ні розміру судового збору, який необхідно сплатити стороною, ні реквізитів, на які ця сума має бути зарахована, а саме лише посилання на норми Закону України «Про судовий збір» може бути зрозумілим лише фахівцям у галузі права та викликати труднощі у розумінні пересічним громадянином.

Встановлено, що в ухвалі суду першої інстанції про залишення позову без руху не зазначено точної суми судового збору, яку необхідно сплатити позивачу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення апеляційної скарги, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення апеляційної скарги, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року по справі № 503/1904/16-ц.

Таким чином, суд першої інстанції розглядаючи клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору повинен був діяти відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, а саме продовжити строк на усунення недоліків, а не одразу залишити без розгляду позовну заяву.

Щодо апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Синиченка Юрія Вікторовича, то колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із відокремленого матеріалу щодо заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2022 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного володіння задоволено частково.

До набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/9662/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного володіння, вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

02 січня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі № 201/9662/22. В обґрунтування поданого клопотання представник зазначив, що арешт накладено щодо неіснуючої квартири та в неіснуючому будинку на неіснуючій в місті Дніпрі вулиці. Окрім того зазначив, що вказана заява про забезпечення позову була подана не належною особою, оскільки сама заявниця знаходиться за межами України, що свідчить про необхідність скасування заходів забезпечення позову. Також вказав, що ОСОБА_2 не є неналежним позивачем, оскільки не є власником квартири яку просить суд витребувати з незаконного володіння.

Ухвалою цього ж суду від 30 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову від 01 грудня 2022 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору відмовлено та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Бойченко Тетяна Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Підберезна Наталія Віталіївна, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального міського округу Сущенко Ольга Володимирівна про витребування квартири з чужого незаконного володіння - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить суд скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 , шляхом її зміни, а саме доповнивши мотивувальну та резолютивну частину вказаної ухвали вказівкою про повне скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про забезпечення позову від 01.12.2022 року у справі та всіх вжитих заходів забезпечення позову.

У відповідності до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Згідно з частинами першою, другою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Тому, до повноважень суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду від 27 березня 2023 року про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду, не входить зміна оскаржуваної ухвали шляхом доповнення вказівкою про скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2022 року про забезпечення позову, оскільки вказана ухвала може бути оскаржена окремо в порядку та на підставах, які передбачені ст. 158 ЦПК України, а тому і підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального законодавства, які призвели до постановлення помилкової ухвали суду, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду скасувати, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Синиченка Юрія Вікторовича залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

С.А. Зайцева