Справа № 159/4194/23
Провадження № 4-с/159/9/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового

засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаною скаргою.

Скарга обґрунтована тим, що 10.07.2023 року заявник звернувся до нотаріуса з питанням про відчуження належного йому нерухомого майна.

Однак, при перевірці відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нотаріусом було встановлено наявність зареєстрованого на ім`я заявника арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 10305643 на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту (б/н від 23.09.2010 року).

11.07.2023 року заявник звернувся до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про скасування вказаного вище арешту на нерухоме майно, оскільки не є боржником у жодному виконавчому провадженні.

01.08.2023 року заявнику було надано відповідь про те, що, згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі документи щодо стягнення заборгованості на користь держави, фізичних та юридичних осіб з ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають.

Встановити наявність підстав для вилучення з реєстру запису про обтяження № 10305643 неможливо, оскільки відсутні відомості при примусовому виконанні якого виконавчого документа було накладено арешт.

Оскільки арешт на майно заявника накладений в рамках виконавчого провадження, матеріали якого знищені, питання про зняття арешту державним виконавцем вирішено не було, а тому наявність зазначеного арешту, на думку заявника, є обмеженням його прав та є безпідставним.

Враховуючи викладене, заявник просив скасувати арешт нерухомого майна, що належить йому, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції від 23.09.2010 року (реєстраційний номер обтяження 10305643 від 29.09.2010 року).

В судове засідання представник заявника адвокат Клімук Н.А. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила скаргу задовольнити повністю.

Представник Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сиорук В.В. в судове засідання подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2009 року в справі за позовом Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Луцької філії до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в солідарному порядку, зазначений позов задоволено повністю та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Луцької філії заборгованість по кредиту в сумі 297615 (двісті дев`яносто сім тисяч шістсот п`ятнадцять) 02 гривень, з них 284 188, 84 гривень строкової заборгованості за кредитом, 4 563,65 гривень простроченої заборгованості за кредитом, 2983,78 гривень строкової заборгованості за процентами, 5878,75 гривень простроченої заборгованості за процентами, 72,06 гривень витрат по оплаті опублікування оголошення в газеті про виклик відповідачів у судове засідання та судові витрати у справі 1700,00 гривень сплаченого судового збору та 250,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а разом 299637 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 08 коп.

Як вбачається із зазначеного рішення, заборгованість боржників виникла по кредитному договору 0178/0722-N від 31.07.2007 року.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , накладено арешт на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту(б/н від 23.09.2010 року, обтяження №10305643 від 29.09.2010 року).

З листа Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 55448/16 від 01.08.2023 року встановлено, що, згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, виконавчі документи щодо стягнення заборгованості на користь держави, фізичних та юридичних осіб з ОСОБА_1 на виконанні у відділі не перебувають. Встановити наявність підстав для вилучення з реєстру запису про обтяження № 10305643 неможливо, оскільки відсутні відомості при примусовому виконанні якого виконавчого документа було накладено арешт.

Зважаючи на такі обставини, у суду є всі підстави вважати, що зазначене вище обтяження у виді арешту всього нерухомого майна заявника було пов`язане саме з примусовим виконанням зазначеного судового рішення.

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.03.2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначений позов задоволено повністю та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Форум заборгованість за кредитним договором № 0178/07/22-N від 31.07.2007 року в розмірі 31800 (тридцять одну тисячу вісімсот) доларів США 77 центів та в користь держави судовий збір в сумі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.08.2018 року, заяву ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено повністю та вирішено замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № 48472261, відкритому на підставі виконавчого листа № 2/159/242/15, виданого Ковельським міськрайонним судом по справі за позовом ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0178/07/22-N від 31.07.2007 року в сумі 31800,77 доларів США.

Згідно постанови державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.05.2023 року у виконавчому провадженні № 48472261, виконавчий лист № 2/159/242/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 31800,77 доларів США повернуто стягувачу за заявою останнього від 31.12.2019 року.

Крім цього, з постанови державного виконавця Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.05.2023 року у виконавчому провадженні № 48472261, з майна, що належить ОСОБА_1 , знято арешт на підставі заяви стягувача від 31.12.2019 року.

Таким чином, судом встановлено, що після повернення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості, особа, яка придбала право вимоги, підтвердила повне виконання зобов`язань за кредитним договором та не заперечувала проти зняття арешту з майна боржника.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом

1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлює прямого обов`язку державного виконавця знімати арешт з майна боржника.

Однак, скарга заявника обґрунтована тим, що на заяву ОСОБА_1 від 11.07.2023 року про зняття арешту, державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України «Про виконавче провадження» не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу.

Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА_1 вказав, що він не є боржником у жодному виконавчому провадженні.

Зазначена обставина підтверджується і згаданим вище листом органу ДВС № 55448/16 від 01.08.2023 року.

За таких обставин суд обґрунтовано вважає доцільним скасувати арешт, накладений на все майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України),

а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У даній ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 , унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу.

Крім цього, слід зазначити, що наявність протягом тривалого часу (більше 12 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про те, що незняття органом державної виконавчої служби арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є порушенням майнових прав ОСОБА_1 , а тому ці права підлягають судовому захисту шляхом скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин та враховуючи добровільне погашення боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, такий арешт майна боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, на підставіст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 2, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції (б/н) від 23.09.2010 року на нерухоме майно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) (реєстраційний номер обтяження 10305643 від 29.09.2010 року).

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 серпня 2023 року.

Головуючий П. Ю. Бойчук