28.08.2023 Справа № 363/3783/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Петрова Б.І.,

представника позивача Смотрова Д.Ю.,

представника відповідача Руденка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 9 вересня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників провадження та призначено до розгляду на 11:00 4 листопада 2021 року.

У призначене судове засідання з`явилися представники сторін. Представник відповідача, повідомивши, що позовну заяву з додатками та копію ухвали суду ними отримано 1 листопада 2021 року, з метою надання часу для підготовки відзиву, заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Суд, задовольнивши клопотання представника відповідача, відклав розгляд справи на 16 грудня 2021 року на 16:00.

23 листопада 2021 року до суду, засобами поштового зв`язку, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, датований 15 листопада 2021 року.

24 листопада 2021 року до суду від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадження, клопотання про зупинення провадження у справі, а 24 грудня 2021 року клопотання про доручення до матеріалів справи постанови Великої палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19.

Судові засідання, призначені на 16 грудня 2021 року, на 21 лютого та на 25 березня 2022 року, не відбулися, у зв`язку з перебування головуючого судді на лікарняному, у зв`язку із зайнятістю судді у іншому судовому засіданні, у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого

2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня

2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу».

Враховуючи наказ виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року № 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання визначено 12:00 6 червня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явилися представники сторін. У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача залишено без розгляду клопотання від

24 листопада 2021 року про розгляд справи у загальному позовному провадженні та про зупинення провадження у справі, оскільки відпали підстави для їх розгляду, при цьому, судом долучено до матеріалів справи постанову суду касаційної інстанції. Після цього, з урахуванням графіку призначених до розгляду інших справ, у судовому засіданні оголошено перерву до 29 червня 2022 року до 16:00.

Судове засідання, призначене на 29 червня 2022 року не відбулося, у зв`язку із зайнятістю головуючого судді під час розгляду кримінальної справи. Наступну дату судового засідання визначено 7 вересня 2022 року о 10:00, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явилися представники сторін. Розпочавши розгляд справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін, у судовому засіданні було оголошено перерву до 10:00 17 листопада 2022 року.

17 листопада 2022 року, продовживши розгляд справи було заслухано пояснення представників сторін та продовжено перерву до 24 січня 2023 року.

17 січня 2023 року до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі та клопотання про доручення доказів.

Судове засідання, призначене на 24 січня 2023 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці за сімейними обставинами. Наступну дату судового засідання визначено 23 березня 2023 року о 10:00.

23 березня 2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши про причини неявки до суду.

Судове засідання, призначене на 23 березня 2023 року не відбулося, у зв`язку з довготривалою повітряною тривогою на території всієї України, зокрема у місті Києві та Київській області та з урахуванням розпорядження Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. №1 від 15 серпня 2022 року. Наступну дату судового засідання визначено 11 травня 2023 року об 11:00, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явилися представники сторін, після заслуховування їх додаткових пояснень, дослідження письмових доказів позивача, з урахуванням використаного часу у судовому засіданні та графіком призначених справ, у справі продовжено перерву до 10:00 16 червня 2023 року.

16 червня 2023 року у судове засідання заявилися представник позивача та представник відповідача. На стадії дослідження письмових доказів у справі, у зв`язку із повідомлення про повітряну тривогу на території всієї України, зокрема у місті Києві та Київській області та з урахуванням розпорядження Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. №1 від 15 серпня 2022 року, у судовому засіданні було оголошено перерву до 11:00 11 серпня 2023 року.

Судове засідання, призначене на 11 серпня 2022 року не відбулося, у зв`язку із зайнятістю головуючого судді під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наступну дату судового засідання визначено 28 серпня 2022 року о 15:00, про що повідомлено учасників провадження.

У призначене судове засідання з`явилися представники сторін. Закінчивши з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, без проведення судових дебатів у порядку, встановленому частиною восьмою статті 279 ЦПК України, суд видалився до нарадчої кімнати, з якої повернувшись, проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина перша статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Так, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача одержує послугу з розподілу природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 щодо садового будинку, розташованого у м.Вишгород Вишгородського р-ну Київської області. З отриманого в липні 2020 року від Вишгородського відділення АТ «Київоблгаз» рахунку на оплату послуг з розподілу та постачання природного газу від 08 липня 2020 року, позивач дізналася про наявність заборгованості за послуги з розподілу природного газу за 6 місяців 2020 року у розмірі 3379,60 гривень, а розмір плати за липень 584,93 грн. Отримавши відповідь від

21 серпня 2020 року Вишгородського відділення відповідача на її заяву від 13 липня

2020 року, щодо надання розшифровки обсягів фактичного споживання природного газу в 20182019 газовому році, а також розрахунку вартості послуг розподілу природного газу в 2020 році, позивач зрозуміла, що відповідачем було штучно накручено нереальні обсяги споживання природного газу за 2018-2019 газовий рік, виходячи не з реальних показників лічильника, а з руху коштів по особовому рахунку на оплату боргів попередніх періодів та завищених планових обсягів споживання, скоригованих в наступних періодах в сторону зменшення, до того ж було нараховано 203,797 м3 витрат на приведення до стандартних умов. Позивач не погоджується з розрахунком річної замовленої потужності на 2020 рік виходячи з обсягів споживання природного газу в 2018-2019 газовому році та вважає його протиправним, а також таким що здійснений з порушенням вимог чинного законодавства. Вважає, що фактичне споживання газу у 20182019 газовому році і, відповідно, замовлена потужність на 2020 рік, покладена в основу розрахунку розміру плати за послуги розподілу природного газу в 2020 році та мали б становити 139,75м3. При цьому вважає, що цей обсяг замовленої річної потужності на 2020 рік ще необхідно зменшити на штучно нараховане відповідачем «приведення до стандартних умов» фактичного обсяг споживання

2018-2019 газового року, що відповідачу прямо заборонено було робити Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1498 від 23.11.2018. Вважає незаконним прирівнювати рух коштів на особовому рахунку і відповідно обсяги споживання визначені і «зафіксовані» відповідачем одноосібно до дійсних фактичних обсягів споживання мною газу в 2018-2019 газовому році, оскільки відповідачем не здійснювала повірка лічильника.

Позивач, посилаючись на положення пункту 4 глави 4 розділу IX, Глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 від

30 вересня 2015 року, просить визнати протиправним розрахунок вартості послуг розподілу природного газу на 2020 рік, здійснений Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» по особовому рахунку № НОМЕР_1 , споживач - ОСОБА_1 , в основу якого покладено обсяги споживання природного газу в 2018-2019 газовому році на рівні 7221,37 метрів кубічних.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», з посиланням норми на законодавства, якими урегульовано відносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, зокрема, щодо правомірності дій приведення газу до стандартних умов та застосування Методики №116, зазначено про необґрунтованість вимог позивача, а доводи у цій частині є безпідставними, оскільки на законодавчому рівні в повній мірі забезпечено принцип рівності споживачів на ринку природного газу та передбачено проведення розрахунків всіх категорій споживачів за природний газ, як товар, за умови приведення спожитих обсягів до стандартних умов, що відповідає принципу єдності вимірювань, передбаченого частиною третьою статті 18 Закону України «Про ринок природного газу». Правомірність дій АТ «Київоблгаз» приводити обсяги природного газу побутовим споживачам до стандартних умов підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2021 у справі №640/20904/18, яким позов АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» до НКРЕКП задоволено повністю, та суд постановив «визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1498 «Щодо заборони ПАТ «Київоблгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами». Також, навівши судову практику, відповідач вказує, що Верховним Судом також підтверджено законність дій Операторів ГРМ приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, та підтвердив протиправність постанов НКРЕКП про заборону операторам ГРМ приводити обсяги природного газу побутовим споживачам до стандартних умов, а у рішенні Господарського суду Київської області від 06.11.2019, яке набрало законної сили, у справі №911/2549/18, за позовом ТОВ «Київоблгаз Збут» до АТ «Київоблгаз», було встановлено обставини, що «Оплата за газ у період, визначений в договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов (розділ 1 Методики № 116). Оскільки у фізичних осіб розташовані виключно побутові лічильники природного газу, а отже це стало підставою для відповідача щодо застосування Методики №116, яка є єдиним документом, який регулює спірне питання, а тому і підлягає застосуванню у даному випадку».

Як зазначає відповідач, позивач приєдналася до умов публічного договору розподілу природного газу, шляхом здійснення оплати рахунків оператора ГРМ за отримані послуги з розподілу природного газу. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», постановою № 2494 від 30.09.2015, затверджено Кодекс газорозподільних систем, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1379/27824, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, та визначає умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов для споживачів вузли обліку природного газу яких не забезпечують такого приведення Оператор ГРМ АТ «Київоблгаз» розмістив на власному сайті 104.ua. Пункт 1.2 Типового договору розподілу природного газу (прийнятий Постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2498) чітко та однозначно визначає, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. В пункті 5.3 Договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр Гм куб.1 природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі ГРС. Відповідно до п. 6.1 договору «Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем». Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС та пункту 5.5. типового договору укладеного між Позивачем та АТ «Київоблгаз», Позивач зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном 044 36 46 104, 097 104 5 104, 050 104 5 104; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) Оператора ГРМ; 4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання Споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця Споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Починаючи з 01.10.2018 через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ в порушення пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ та пункту 5.5. типового договору розподілу природного газу позивач не систематично передавав показники лічильника № 325921: 18.10.2018 26761,00 м3; 31.10.2018

29760,00 м3.; 31.01.2019 29892,00 м3; 18.04.2019 29894,00 м3; 29.10.2019 29911,00 м3. Показники лічильника газу позивача, наведені відповідно до роздруківки особистого кабінету на сайті Оператора ГРМ. Роздруківка надана позивачем по справі №363/2727/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Київоблгаз». Справа розглядалася Вишгородським районним судом. За даними обліку АТ «Київоблгаз», по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 спожитий об`єм природного газу визначався з урахуванням переданих споживачем показників газового лічильника через особистий кабінет на сайті Оператора ГРМ, контрольних даних та планових обсягів споживання природного газу. На виконання вимог Кодексу ГРМ та умов договору, АТ «Київоблгаз» здійснено розрахунок величини річної замовленої потужності по об`єкту Позивача за газовий рік 01.10.2018 30.09.2019, який становить 7221,37 м3 = (30876,57 м3 - 23859 м3) + 203,797 м3, із них: 23859 м3 показник лічильника станом 01.10.2018; 30876,57 м3 показник лічильника станом 30.09.2019;

203,797 м3 об`єм приведений до стандартних умов. Тариф на послуги з розподілу природного газу затверджено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3025 (зі змінами від 24.06.2020) та становить: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року 0,936 грн за 1 м3

(з урахуванням ПДВ); з 01 липня 2020 року 0,972 гривень за 1 м3 (з урахуванням ПДВ). Вартість доставки природного газу на місяць за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 становить: 563.27 грн = (7221,37 м3/ 12 міс.) х 0,936 гривень. Вартість доставки на місяць з 01.07.2020 становить: 584.93 гри = (7221,37 м3 / 12 міс.) х 0,972 гривень. Обсяг спожитого природного газу за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року по об`єкту Позивача

д/ АДРЕСА_1 становить 7221,37 м3. Отже, річна замовлена потужність по об`єкту позивача на розрахунковий календарний рік визначена виходячи з фактичного обсягу спожитого позивачем природного газу відповідно до розділів VI, XV Кодексу ГРМ та умов укладеного типового договору розподілу природного газу.

З урахуванням змін внесених до Кодексу газорозподільних систем, на операторів ГРМ покладено обов`язок додатково передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача інформацію про розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також обсяг енергії спожитого природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт год, Гкал, МДж).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно з якими з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ, виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності». Згідно з абзацом шостим пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, в редакції постанови №2080 від 07.10.2019, газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ «Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надасться Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Пунктом 2 глави 6 розділу VI встановлено, що «Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою». Також, пункт 2 глави 6 розділу VI передбачає «На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року». Отже, починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

У письмових поясненнях представник відповідача, крім того, що зазначено у відзиві, додатково зазначив, що станом на 30.06.2018 на підставі відомості показників газового лічильника позивача за червень, у системі зафіксований показник 23818 м3. Показник газового лічильника на початок газового року 01 жовтня 2018 року становив 23859 м3. Даний показник зафіксований у системі на рівні планового обсягу споживання виходячи з

16 групи споживання, оскільки позивачем у липні, серпні та вересні 2018 року не виконано обов`язок передбачений пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС та пунктом 5.5. типового договору розподілу природного газу, щодо надання щомісяця інформації до АТ «Київоблгаз» про спожиті об`єми природного газу. 18 жовтні 2018 року позивачем було передано через особистий кабінет показник лічильника газу на рівні 26761 м3 , та повторно 31.10.2018 на рівні 29760 м3, що також підтверджується роздруківкою із особистого кабінету на сайті Оператора ГРМ, копія якої додана до відзиву на позовну заяву. У подальшому, позивачем передані показники газового лічильника: 31.01.2019 на рівні 29892,0 м3, 18.04.2019 на рівні 29894,00 м3, останній переданий показник 29.10.2019 29760,0 м3. Представник відповідача зазначає, що газовий рік закінчився 30 вересня 2019 року. На кінець газового року (станом на 30.09.2019) показник газового лічильника позивача становив - 30876,57 м3. Показник 30876,57 м3 зафіксований у системі на рівні планового обсягу споживання, оскільки за вересень 2019 року позивачем показники Оператору ГРМ не передані. Вказує, що позивач помилково вважає, що переданий нею 29.10.2019 показник 29760,00 м3 має бути кінцевим показником газового року, оскільки позивач не передала його Оператору ГРМ до 05 числа включно, тобто до 05.10.2019, порушивши пп.4 глава 4 розділ IX Кодексу ГРМ та умови договору. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ «На період до кінця

2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року». Законність дій АТ «Київоблгаз» по приведенню об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами, підтверджується, в тому числі, і судовою практикою Верховного Суду доданою до матеріалів справи: Постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 161/11800/19.

На підставі викладеного у відзиві та письмових поясненнях, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача не скористався правом подати відповідь на відзив на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено таке.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), постановою № 2494 від 30.09.2015 затверджено Кодекс газорозподільних систем, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1379/27824, який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, та визначає умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», яке до 05.06.2019 мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ, виданої на підставі постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №855 (зі внесеними постановою НКРЕКП від 26.06.2019 № 1220) (а.с. 47, 48).

Позивач є споживачем послуг акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут».

З наданих позивачем доказів, зокрема із квитанції по рахунку № від

14 липня 2017 року ( ОСОБА_1 , адреса: д/м Дніпро, Радуга, Садова-14, буд. 14, Вишгород-дачі с/т), плата за спожитий газ за червень 2017 рік становить заборгованість на 01.06.2017 у розмірі 6280,61 грн, нараховано за червень (об`єм 12 м.куб., ціна

69579 гнр/м.куб.) 83,49 грн, до сплати 6364,11 грн. Крім цього, у вказаній квитанції зазначено: група споживання 16, показник лічильника №325921: на 01.06.2017

22821 м.куб., на 01.07.2017 22833 м.куб., плата стягується за договором постачання природного газу, сплачується за газ онлайн з особистого кабінету на сайті 104.ua, у разі порушення терміну оплати, постачання природного газу може бути припинено. Також зазначено спосіб передання показників лічильника sms-повідомленням (а.с. 4).

16 серпня 2017 року, ОСОБА_1 здійснила оплату за спожитий природний газ на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» у розмірі 6364,11 грн, що підтверджується квитанцією №83 (а.с. 5). Також у вказаній квитанції зафіксований показник лічильника: початковий

показник 22801, кінцевий показник 22801 станом на 30.04.2017.

12 січня 2018 року на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» за спожитий природний газ сплачено 9010,43 грн, без зазначення періоду та обсягів спожитого газу, за який здійснено оплату (а.с. 6).

3 жовтня 2018 року на користь ТОВ «КиївоблгазЗбут» за спожитий природний газ сплачено 39186,89 грн, без зазначення періоду та обсягів спожитого газу, за який здійснено оплату (а.с. 7).

21 серпня 2020 року Вишгородське відділення АТ «Київоблгаз» надало відповідь на звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2020 року щодо перевірки правильності нарахування заборгованості за спожиті обсяги природного газу (а.с. 8-10). Як зазначено у вказаній відповіді, перевіркою встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , за листопад, грудень 2018 року, лютий, березень січень, травень, липень, серпень, вересень 2019 року, квітень, травень, липень 2020 року, показники лічильника газу у спосіб, передбачений типовим договором розподілу природного газу, не передавалися. У зв`язку з цим, витрати природного газу за розрахунковий період визначалися на рівні планового обсягу споживання, виходячи з 16 групи споживання, що відповідає положенням розділу IX Кодексу ГРС. З урахуванням контрольних даних, переданих споживачем показників та планових обсягів споживання природного газу, детально наведено у таблиці витрати обсягів природного газу у період з жовтня 2018 року по липень 2020 року, а також вказано, що нарахування оплати за послугу розподілу (доставки) природного газу за адресою відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому, станом на 11 серпня 2020 року по особовому рахунку за послугу розподілу природного газу обліковується перед АТ «Київоблгаз» заборгованість у розмірі 3964,53 грн.

Також, у вказаній відповіді, АТ «Київоблгаз» зазначило, що з 01 липня 2015 року АТ «Київоблгаз» не здійснює господарської діяльності з постачання природного газу побутовим споживачам Київської області. Згідно з отриманою ліцензією, АТ «Київоблгаз» надає послуги з розподілу природного газу, закупленого споживачами у постачальника газу ТОВ «КиївоблгазЗбут». АТ «Київоблгаз» не проводить нарахування вартості наданих послуг з газопостачання. Визначені за розрахунковий період витрати природного газу в установленому порядку передаються до постачальника газу ТОВ «КиївоблгазЗбут» для формування платіжних документів на оплату спожитих обсягів газу.

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» (далі -

Закон №329-VIII), Кодексом ГРМ, Правилами №2496, Типовим договором №2498,Типовим договором № 2500 та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону №329-VIII (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону №329-VIIІ постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості в кількості та порядку, передбаченого договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частинами першою - третьою статті 18 Закону №329-VIIІ передбачено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

У пунктах 1, 2, 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що цей Кодекс розроблений відповідно до Закону №329-VIIІ.

Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Дія цього Кодексу поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору №2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Основні засади комерційного обліку природного газу в ГРМ врегульовані в

пунктах 1-5 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ, у яких вказано таке.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу (пункт 2).

У пункті 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ зазначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Обсяг переданої (спожитої) енергії визначається оператором ГРМ за трьома одиницями виміру в кВт·год/Гкал/МДж.

Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення).

У пункті 1 цієї глави вказано, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць.

У пункті 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ вказано, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ, після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а в разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

У розділі Х Кодексу ГРМ вказано особливості приладового обліку природного газу. Так, у пунктах 1, 2 глави 1 цього розділу Кодексу ГРМ зазначено, що приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності лічильника газу споживають природний газ за нормами споживання, встановленими законодавством, до термінів, передбачених Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ цього Кодексу.

У розділі XV кодексу ГРМ закріплено порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії, а в главі 1 - порядок розрахунку обсягу енергії.

Так, обсяг енергії виміряного об`єму газу за певний період розраховують шляхом перемноження цього об`єму, приведеного до стандартних умов, на середньозважене значення вищої теплоти згоряння газу за цей період (пункт 1 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ).

Обсяг енергії природного газу, що проходить через комерційний ВОГ, який обладнаний потоковим хроматографом або потоковим густиноміром з калориметром (далі - потокові ЗВТ із визначенням ФХП), визначається: в автоматичному режимі з використанням коректорів або обчислювачів об`єму газу з функцією розрахунку енергії природного газу; у напівавтоматичному режимі з використанням спеціалізованих програм на основі погодинних значень теплоти згоряння з потокових ЗВТ визначення ФХП газу та об`єму газу з коректорів / обчислювачів об`єму газу (пункт 2 глави 1 розділу ХV цього Кодексу).

Обсяг енергії природного газу, що проходить через комерційний ВОГ, який не обладнаний потоковими ЗВТ з визначенням ФХП, розраховується з використанням середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за певний період, що визначається в певній точці (ділянці) газопроводу через аналіз компонентного складу проби природного газу, та розраховують за формулою вказаною в цьому пункті формулою (пункт 3 глави 1 розділу ХV цього Кодексу).

У пункті 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ вказано, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за визначеною в цьому пункті формулою.

Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики №116).

Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення.

При цьому в розділі 1 Методики №116 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до якої відсилає пункт 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ, передбачено, що Методика №116 призначена для приведення об`єму природного газу, який вимірюється побутовими лічильниками газу в робочих умовах, до стандартних умов за результатами вимірювання об`єму газу низького тиску лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів у разі зміни температури та тиску газу.

Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі розрахунки виконуються споживачами газу самостійно.

Оплата за газ у період, визначений у договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов.

Газопостачальна організація має право здійснювати контроль за правильністю розрахунків об`єму спожитого газу.

У розділі 2 Методики №116 вказано про її галузь використання, а саме що дія цієї Методики поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

У розділі 6 закріплено порядок розрахунку об`єму газу, який приведено до стандартних умов, та наведено формулу, за якою визначається об`єм спожитого газу за показами лічильника у визначений період (місяць), який приведено до стандартних умов (пункт 6.2).

Також відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Правил № 2496 (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону № 329-VIIІ та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - оператори

ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Розділом ІІІ Правил № 2496 врегульовано порядок постачання природного газу побутовим споживачам.

У пункті 2 розділу ІІІ Правил №2496 указано, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Типового договору №2498 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у

додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 розділу І Типового договору № 2498 вказано, що терміни, що використовуються в цьому договорі, мають такі значення, зокрема: норми споживання - об`єм та вид споживання природного газу, установлені згідно із законодавством для проведення побутовими споживачами розрахунків за спожитий природний газ у разі відсутності лічильників газу; підтверджений обсяг природного газу - об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) та доведений оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС, затвердженим постановою регулятора від 30 вересня 2015 року № 2493; споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1 розділу ІІ Типового договору №2498).

Розділом V Типового договору №2498 врегульовано порядок обліку природного газу, що передається споживачу.

У пункті 5.1 цього розділу вказано, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

У пункті 5.3 розділу V Типового договору №2498 передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ.

Порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ та з урахуванням вимог цього договору (пункт 5.4).

Відповідно до пункту 5.5 розділу V Типового договору №2498 споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначення показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ; 4) на електронну адресу.

У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунковий період визначається оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні

12 календарних місяців. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть показання лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу споживача.

У пункті 5.6 розділу V Типового договору №2498 зазначено, що після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу, приведеного до стандартних умов, оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначатись за трьома одиницями виміру: кВт·год, Гкал, МДж.

Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВт·год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача (після його запровадження) та/або в рахунку про сплату послуги за цим договором.

Розділом VІ Типового договору № 2498 врегульовано порядок розрахунків.

Відповідно до пункту 6.1 цього розділу оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Тариф, установлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (пункт 6.2 розділу VІ Типового договору №2498).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 05 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ (пункти 6.3, 6.4 розділу VІ Типового договору №2498).

У розділі І Типового договору №2500 (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) містяться загальні положення, у яких вказано таке.

Цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником (пункт 1.1).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону № 329-VIIІ та Правил №2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України (пункт 1.2).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил № 2496 та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника зі спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору) (пункт 1.3).

У пункті 1.4 розділу І Типового договору № 2500 надано визначення споживача, яким є фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Розділом ІV Типового договору № 2500 врегульовано питання ціни, порядку обліку та оплати природного газу.

У пунктах 4.1, 4.2, 4.3 розділу ІV Типового договору №2500 вказано, що споживач розраховується з постачальником за природний газ за ціною, що становить. Ціна на газ має зазначатися постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін на природний газ суми, вказані в рахунках, відображають кожну таку диференційовану ціну окремо. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 4.6 розділу ІV Типового договору № 2500 передбачено, що усі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору.

Відповідно до пункту 4.11 розділу ІV Типового договору № 2500 якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється.

При цьому споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями.

У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу.

Відповідно до законодавства, яке діяло на час виникнення спірних відносин, а саме пунктом 6 глави 1 розділу ХV Кодексу ГРМ передбачалося, що за відсутності корекції тиску та температури у ЗВТ, виміряний об`єм газу має бути приведений до стандартних умов за визначеною в цьому пункті формулою. Пунктом 5.3 розділу V Типового договору №2498 передбачалося, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених у Кодексі ГРМ.

Отже, нормами Кодексу ГРМ та положеннями Типового договору №2498, які затверджені регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу. Прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у вказаних нормативних акта немає.

Тобто на час виникнення спірних правовідносин діюче законодавство не передбачало жодних виключень щодо приведення об`єму природного газу спожитого побутовим споживачем до стандартних умов.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19 (провадження №14-119цс20) у подібних правовідносинах, ухваленій після подання заявником касаційної скарги.

Крім іншого, у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №161/11800/19 (провадження № 14-119цс20), Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що наказом Міненергетики від 25 грудня 2015 року №847 не були затверджені та не ввійшли до встановленого НКРЕКП тарифу розподілу природного газу обсяги питомих втрат природного газу при його вимірюванні побутовими лічильниками у разі неприведення об`єму газу до стандартних умов та обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати та нормативні витрати. Тому вказані втрати були скомпенсовані шляхом приведення об`ємів природного газу, облікованих побутовими лічильниками у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу до стандартних умов.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин чинним законодавством не було належно врегульовано питання обчислення об`ємів спожитого природного газу побутовими споживачами, а регулятором та відповідним міністерством не було вчинено дій з належного урегулювання спірних правовідносин.

Лише 06 листопада 2020 року НКРЕКП прийняло постанову №2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та змін до деяких постанов НКРЕКП» (далі - постанова НКРЕКП №2033), яка набрала чинності 07 листопада 2020 року, у якій прямо зазначено, що приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов поширюється виключно на випадки обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Необхідно також зазначити, що після ухвалення оскаржуваних судових рішень у цій справі постановою НКРЕКП № 2033, яка набрала чинності 07 листопада 2020 року, абзац другий пункту 3 глави 1 розділу ІX Кодексу ГРМ викладено так: «Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов (виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим) та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу».

Пункт 5.3 розділу V Типового договору №2498 викладений в редакції постанови НКРЕКП № 2033, зокрема зазначено, що при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (куб. м) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

При здійсненні обліку спожитого природного газу споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (куб. м) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, визначеними в ГРМ.

У разі виявлення порушень вимог Кодексу ГРМ при обліку спожитого природного газу побутовим споживачем та споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу ГРМ.

Таким чином, з набранням постановою НКРЕКП №2033 чинності визначено, що приведення спожитого об`єму природного газу до стандартних умов здійснюється виключно у випадку обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі - Закон №1639-ІХ) взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості, визначеної статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання, зокрема, неоплаченої суми сумнівної та безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед постачальниками природного газу, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів; різниці між фактичною обґрунтованою вартістю послуг з розподілу природного газу, що надаються операторами газорозподільних систем, та тарифами на розподіл природного газу, затвердженими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, станом на розрахункову дату - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями та/або реструктуризованої, не сплаченої станом на розрахункову дату: за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року, особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, а також за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з НАК «Нафтогаз України».

Отже, відповідно до Закону №1639-ІХ держава взяла на себе питання врегулювання заборгованості побутових споживачів у розмірі вартості обсягів приведення обсягів споживання до стандартних умов.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 15 грудня

2021 року у справі №761/26279/19 (провадження № 61-3859св20).

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2021 у справі №640/20904/18, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 №1498 «Щодо заборони ПАТ «Київоблгаз» приводити об`єми використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов при здійсненні комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами».

У вказаних судових рішеннях зазначено, що відповідно до пункту 2 Методики №116 її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб. Проте, пункт 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРС вказує на необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений виключно у додатках до Методики №116, а не власне самої Методики №116. Тобто вказана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком, процедурою чи колом споживачів, що визначені Методикою №116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї Методики.

Отже, нормами Кодексу ГРС та положеннями Типового договору, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, оскільки прямих вказівок на те, що ці норми поширюються лише на комерційних споживачів, у законодавстві немає, а така можливість стосовно побутових споживачів прямо передбачена відомчими актами самого Регулятора.

За висновками судів Постанова НКРЕКП №1498 від 23.11.2018 не відповідає переліченим вище критеріям, оскільки прийнята з порушенням процедури, без дотримання чіткої послідовності дій щодо її проведення у спосіб визначений законодавством, та не містить належного нормативного обґрунтування повноважень НКРЕКП в частині заборони позивачу вчиняти розрахунки об`єму (обсягу) спожитого газу.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» його прав як споживача послуг з газопостачання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив представник позивача, який є сином позивача, кошти за спожитий газ сплачувалися ним на власний розсуд, а також він не зміг пояснити суду, яким чином позивачем та/або ним самим передавалися показники лічильника газу, встановленого у будинку, яким користуються як дачею та бувають там рідко. Також, представник позивача не заперечував факту, неможливості працівниками відповідача, у відсутності мешканців будинку, перевірити та зафіксувати кінцеві показники лічильника, оскільки до нього з вулиці обмежений доступ.

Таким чином, з урахуванням наданих відповідачем розрахунків та їх вихідні дані, заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, та пояснень представника позивача, судом встановлено недотримання позивачем обов`язку, передбаченого Кодексу ГРС, що вчасного передання показників лічильника, у зв`язку з чим відповідачем правомірно було здійснено нарахування.

Отже, позивач в суді не довів, а відповідач спростував, факт систематичної несплати орендної плати. Тому, враховуючи предмет та підстави позовних вимог ОСОБА_1 , відсутні передбачені законом підстави для задоволення позову.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина перша статті 82 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейського суду з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу, внаслідок відсутності порушення прав позивача.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору відносяться за рахунок позивача.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 626-628, 638, 651, 792 ЦК України, статтями 124, 141 ЗК України, Законом України «Про оренду землі», статтями 4, 12, 13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 274, 278-285, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання незаконними розрахунку вартості послуг з розподілу природного газу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 5 вересня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», р/р НОМЕР_3 в АБ «Кліринговий Дім», МФО 300647, , юридична адреса: 08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Шевченка, 178, адреса для листування: 07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Проскури, 79А.

Суддя О.П. Лукач