С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1025/23
В справі 760/6310/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

26 червня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення частки у праві власності у спільній власності.

ІІ. Описова частина

ОСОБА_1 в червні 2022 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про припинення його 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , вважаючи її незначною, зазначаючи про неможливість спільного користування квартирою та відсутність порушення його прав. А також, вимагаючи визнати за собою право власності на припинену частку Відповідача, ОСОБА_1 просить стягнути на його користь за рахунок внесених нею на депозит суду коштів відповідну компенсацію в розмірі 306100 гривень.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що у спільній власності Позивача, Відповідача перебуває квартира АДРЕСА_1 .

При цьому Позивачці належить 3/4 частки у праві власності на неї, а Відповідачу - 1/4 частка.

Позивачка вказує, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2009 у кримінальній справі №2-1020/2009 Відповідача було засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Натомість, як зазначає Позивачка вирок в частині конфіскації 1/4 частки у праві власності на квартиру належної Відповідачу так і не був виконаний, і 28 жовтня 2013 року виконавчий лист був повернутий стягувачу, і з того часу виконавче провадження не поновлювалося.

Таким чином, станом на сьогодні покарання в частині конфіскації не виконане, і строк давності щодо виконання даного додаткового покарання згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України, який становить 5 років, теж закінчився.

Позивачка вказує, що частка Відповідача у праві власності на квартиру є незначною, їй відповідає лише 7,55 кв. м жилої площі, в квартирі відсутня кімната, яка б відповідала такій частці, а тому йому не можна виділити окрему кімнату для проживання.

Неможливість Позивача проживати разом з Відповідачем підтверджується тим, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (в 1998. 2002, 2005 та 2009 роках), в тому числі - за вчинення тяжких злочинів.

Позивачка стверджує, що припинення частки Відповідача у праві власності на квартиру не завдасть йому шкоди, оскільки він з 2009 року в ній не проживає, не цікавить квартирою, жодної участі у витратах на її утримання не бере.

Позивачка вказує, що відповідно до Звіту з незалежної оцінки від 07.01.2022 ринкова вартість 1/4 частки Відповідача у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 складає 306100 гривень.

У зв`язку з цим, посилаючись на положення ст. 365 ЦК України, Позивачка просить припинити частку Відповідача у праві власності на квартиру, визнавши цю частку за нею, а також стягнути кошти, які внесені нею на депозитний рахунок суду в розмірі 306100,00 гривень на користь Відповідача в якості компенсації.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за наявною у справі адресою проживання.

У судовому засіданні Позивачка та її представник позов підтримали, просили суд його задовольнити в повному обсязі. Наполягали на тому, що суд не може брати до уваги звіт, складений за замовленням Відповідача, оскільки в ньому спеціаліст, окрім вартості самої квартири, включив також і вартість меблів, техніки тощо. На уточнююче запитання суду щодо готовності внести на депозитний рахунок суду додатково кошти в сумі згідно зі звітом Відповідача (654402,00 грн) Позивачка зазначила, що така ціна її не влаштовує, і вона не має інтересу у придбанні частки Відповідача за таку суму.

Позивачка та її представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутність із постановленням заочного рішення про задоволення позову.

ІІІ. Мотивувальна частина

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення Сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває об`єкт нерухомості - житлова квартира АДРЕСА_1 .

Згідно з наявними у справі копіями правовстановлюючих документів, Позивачці належать 3/4 частки у праві власності, а Відповідачу - 1/4 частка у праві власності на квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17.12.2009 у кримінальній справі №2-1020/2009 ОСОБА_2 було засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

На підставі вказаного вироку Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист з метою забезпечення примусового виконання конфіскації майна.

23 червня 2010 року Відділом державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві було відкрите виконавче провадження №19917582.

28 жовтня 2013 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ у м. Києві Подпоріним Р.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на те, що реалізація 1/4 частки у праві власності на квартиру на публічних торгах на відбулася, а Стягувач (ДПІ у Солом`янському районі м. Києва) не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно боржника. (а.с. 26)

Як вбачається з листа Солом`янського РВДВС у м. Києві від 29.01.2020 від 33142 з того часу виконавчий лист про конфіскацію майна ОСОБА_2 на примусове виконання не надходив.

Згідно зі ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Таким чином, враховуючи, що покарання у вигляді конфіскації 1/4 частки майна Відповідача так і не було виконано, станом на день розгляду справи Відповідача слід вважати таким, якого звільнено від відбування вказаного додаткового покарання. Тому суд розглядає ОСОБА_2 як повноправного власника 1/4 частки у праві власності на квартиру, що є предметом спору.

Згідно зі ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Враховуючи, що квартира є неподільним об`єктом права власності поділити її між співвласниками неможливо.

Згідно з технічним паспортом на квартиру загальна площа квартири становить 49,7 кв.м, а житлова - 30,2 кв.м. Відтак, частці Відповідача у власності відповідає 7,55 кв.м житлової площі.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира складається з двох житлових кімнати площею 16,4 кв.м та 13,8 кв.м. Це свідчить про те, що жодна з кімнат не відповідає частці Відповідача, а тому не може бути виділена йому у користування.

З пояснень, викладених у позові, встановлено, що спільне користування квартирою є неможливим. Більше того, Відповідач протягом тривалого часу в квартирі не проживає, і нею не цікавиться, витрат на її утримання не несе.

Згідно з п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» N 20 від 22.12.1995 судам слід враховувати, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Згідно з частиною 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Так, за замовленням Позивачки оцінювачем ТОВ «Експерт-Альянс» ОСОБА_3 складений Звіт з незалежної оцінки 1/4 частки двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з яким ринкова вартість частки Відповідача у праві власності на квартиру становить 306100 гривень. Зазначена сума в розмірі 306100,00 гривень внесена Позивачкою на депозитний рахунок суду, що підтверджується квитанцією №699Т004Y2X від 23 червня 2023 року.

За таких обставин суд не має підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки усі умови застосування положень ст.365 ЦК України знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим частка Відповідача у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , підлягає припиненню з виплатою замість неї компенсації Відповідачу з депозиту суду за рахунок внесених Позивачем коштів.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Встановлено, що Позивачкою ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3061,00 гривень на оплату судового збору. У зв`язку з задоволенням позову вказані витрати підлягають стягненню з Відповідача.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 360, 365 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Припинити право власності ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку у праві власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,7 квадратних метрів, житловою площею 30,2 квадратних метрів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості припиненої частки у праві власності в розмірі 306100,00 (триста шість тисяч сто грн 00 коп.) гривень за рахунок коштів, внесених нею на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві №UA1012089 в Державній казначейській службі України (код 820172) на підставі квитанції № 699Т004Y2X від 23 червня 2023 року.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (код 820172) виплатити ОСОБА_2 суму в розмірі 306100,00 (триста шість тисяч сто грн 00 коп.) гривень внесену ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві №UA1012089 на підставі квитанції № 699Т004Y2X від 23 червня 2023 року

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3061,00 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: