ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 серпня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/155/23

Головуючий у першій інстанції Чигвінцев М. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1139/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання (суддя Чигвінцев М.С.), ухвалене у м. Сновськ,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання дочкою, але не більше як до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка є студенткою Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна і навчається за денною формою навчання не надає. Донька під час навчання проживає в гуртожитку. Позивачка сплачує за навчання доньки, її проживання у гуртожитку та надає їй кошти на інші потреби і витрати. Вказує на те, що відповідач є здоровим, офіційно працевлаштований в Польщі, а тому має змогу утримувати доньку в період її навчання.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з 23.02.2023 року і до закінчення або припинення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

Рішення суду мотивовано тим, що донька позивачки продовжує навчання, тобто потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надавати таку допомогу, тому наявні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржуване рішення. Вказує на те, що він з позивачкою з червня 2022 року проживали разом в Республіка Польща, а з лютого 2023 року проживають окремо, оскільки позивачка вирішила розлучитись. Їх донька проживала сама в АДРЕСА_1 , та має власний дохід. Позивачка й досі проживає в Республіка Польща, отримала карту поляка та має контракт на роботу, а він з квітня 2023 року знаходиться в України, є безробітнім та шукає роботу. За місцем реєстрації не проживає, оскільки за домовленістю з позивачкою, право власності на зазначену квартиру після розлучення перейшло до неї, та на даний час там проживає їх донька. Судом не були враховані зазначені обставини.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції .

По справі встановлено, що сторони з 08 червня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно довідки Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна від 25 вересня 2020 року та договору про навчання від 04 листопада 2020 року, ОСОБА_3 навчається в Харьківському національному університеті імені В.Н. Каразіна та є студенткою денної форма навчання 1 курсу факультету міжнародних економічних відносин та туристичного бізнесу за спеціальністю 291 «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії» (а.с.10-12).

За умовами укладеного контракту М210/20-1235с від 22.09.2020 року між позивачкою та навчальним закладом щодо навчання доньки сторін, контракт укладено з 28 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, вартість навчання становить: 1 курс 19760 грн та 2 4 курс по 20740 грн (а.с.13-14).

З представлених квитанцій слідує, що позивачка на виконання вимог контракту сплатила кошти за навчання доньки за 2 та 3 курс по 20740 грн (а.с.15-16), а також сплачувала кошти за додаткове її навчання в цьому ж закладі (а.с.17-19,23,25).

01 вересня 2021 року між університетом банківської справи та ОСОБА_3 укладено договір найму жилого приміщення 238 щодо проживання її в гуртожитку в АДРЕСА_2 . Вартість проживання становить 1400,00 грн на місяць (а.с.27). Згідно наданих квитанцій слідує, що ОСОБА_3 самостійно сплачувала за проживання за період з листопада 2020 року по липень 2021 року та з вересня 2021 року по лютий 2022 року (а.с.28-40).

За інформацією ЦНАП Сновської міської ради від 04 лютого 2023 року, сторони разом з донькою зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.9).

За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання.

Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку).

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання судом першої інстанції вірно встановлено, що донька сторін продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та з огляду на встановлені судом І інстанції обставини, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу).

Зазначений розмір аліментів визначений з урахуванням вимог статей 182, 200 СК України та відповідає принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства.

У справі, яка переглядається, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що його донька в зв`язку з навчанням не потребує матеріальної допомоги і що він не в змозі надавати таку допомогу (статті 12, 81 ЦПК України).

Посилання скаржника на те, що позивачка не проживає разом з донькою не заслуговують на увагу, оскільки їх донька в період навчання винаймає кімнату в гуртожитку. Доказів проживання доньки в квартирі АДРЕСА_3 на постійній основі суду не надано, як і не надано доказів про отримання нею доходів ( заробітку).

Посилання ОСОБА_2 на ті обставини, що він не працює і з квітня 2023 року знаходиться на території України не підтверджено належними доказами, надані документи, на які посилається відповідач, викладені іноземною мовою перекладу яких не здійснено на українську мову та на них не проставлено апостиль. Зазначені докази суд не може прийняти до уваги. Інших доказів, які б посвідчували неможливість сплачувати аліменти відповідачем суду не надано.

Судом з Єдиного реєстру судових рішень отримано рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 21.03.2023 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 5 квітня 2023 року про поділ спільного майна ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за яким в порядку поділу майна визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , а право власності на автомобіль HYUNDAI ELANTRA 2012 року випуску за ОСОБА_2 . Розподіл майна подружжя не є доказом не можливості сплати аліментів на утримання доньки сторін, що продовжує навчання, а є вирішенням особистих майнових прав колишнього подружжя.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судовому засіданні доказам та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду щодо наявності підстав для стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки доходу відповідача, не спростовують, рішення суду є законним, обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 20 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: