ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7592/23 Справа № 2-3185/11 Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В.М. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-3185/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року (суддя Прасолов В.М.),

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до Саксаганського районного суду м. Кривого Рога із заявою про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у справі №2-3185/11, в обґрунтування якої зазначив, що 22 лютого 2012 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видав виконавчий лист у справі № 2-3185/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року. 25 вересня 2020 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №114/2-38, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 3/146632/82 від 02 квітня 2008 року. Окрім того, 25 вересня 2020 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс був укладений договір відступлення права вимоги №114/2-38 Б, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року. Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Просив замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс» у справі №2-3185/11.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-3185/11 згідно рішення суду від 22 лютого 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року, а саме: стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають обставинам справи. Боржник ОСОБА_1 про наявність спору та його розгляду в судовому порядку не був належним чином повідомлений, був позбавлений можливості надати суду докази та навести свої заперечення, чим було порушено його право на справедливий судовий розгляд. Суд в своїй ухвалі відповідно до вимог статті 442 ЦК України замінив сторону у виконавчому провадженні, в той час як не звернув уваги на те, чи є на час розгляду справи відкрите виконавче провадження, оскільки 08 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Отже, якщо немає підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження чи для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, то немає і підстав для процесуального правонаступництва. Крім того, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли, а лише на стадіях судового процесу, тобто таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник заявника ТОВ «Діджи Фінанс» та представник заінтересованої особи Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та повідомлення.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заінтересованої особи,дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року в сумі 217125,11 грн, а також стягнуто судові витрати в сумі 1820,00 грн (а.с. 31).

25 вересня 2020 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №114/2-38, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року.

25 вересня 2020 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення права вимоги №114/2-38 Б, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року (а.с. 37-39).

Задовольняючи заяву про заміну сторони, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вказаної заяви, оскільки укладенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договору про відступлення прав вимоги AT «Оксі Банк», в подальшому AT «Оксі Банк»укладенням договору про відступлення прав вимоги, заявник ТОВ «Діджи Фінанс» з 25 вересня 2020 року є правонаступником прав і обов`язків первісного кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», зокрема щодо кредитного договору № 014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 рокуіз ОСОБА_1 .

Апеляційний суд частково не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява №60750/00).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження, а її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 55 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, за своєю правовою природою заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та її заміна новим кредитором проводиться за заявою заінтересованої особи.

Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як у межах відкритого виконавчого провадження, так й за відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути здійснена на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи викладене та те, що заявником у справі належними та допустимими доказами доведено, що саме він наразі виступає стягувачем у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромколегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що, оскільки 08 серпня 2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не вирішено, а тому немає і підстав для процесуального правонаступництва, апеляційний суд не приймає до уваги за наступних підстав.

За змістом статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувану, заявник з даною заявою про заміну сторони звернувся до суду 20 грудня 2021 року.

А отже відсутні підставі вирішувати питання процесуального правонаступництва разом з питанням про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Разом з тим, розглядаючи доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення боржника про розгляд заяви про заміну сторони, апеляційний суд зазначає наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина 1 статті 8 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина 2 статті 211 ЦПК України).

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (частини шоста, сьома статті 128 ЦПК України).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Зі справи вбачається, що Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіпризначив розгляд заяви про заміну сторони на 30 грудня 2021 року.

30 грудня 2021 року розгляд справи відкладено на 14 лютого 2022 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 56).

14 лютого 2022 року розгляд справи відкладено на 05 квітня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 64).

05 квітня 2022 року розгляд справи відкладено на 10 червня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 69).

10 червня 2022 року розгляд справи відкладено на 20 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 76).

20 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 15 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 82).

15 листопада 2022 року учасники справи в судове засідання не з`явились (а.с. 84).

Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу 15 листопада 2022 року розглянута заява про заміну сторони.

З аналізу наведених вище документів вбачається, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_1 про розгляд заяви.

Отже, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд заяви судом першої інстанції, судове рішення суду першої інстанції ухвалене за його відсутністю.

Процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно нього порушені через його непоінформованість про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 посилався на не повідомлення його судом першої інстанції про судове засідання.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, а й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Правильним по суті рішення є в тому випадку, коли воно відповідає вимогам законності й обґрунтованості, оскільки порушення останніх має наслідком зміну або скасування оскарженого судового рішення.

Оскаржене судове рішення належить залишати без змін за наявності незначних порушень закону, які вже були усунені під час розгляду справи, або ж таких, які можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції.

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, Верховним Судом у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 692/565/21, від 04 травня 2022 року у справі №759/15052/19, від 01 червня 2022 року у справі № 2-1673/2010.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

На підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, з огляду на викладене ухвала Саксаганського районного суду сіста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони.

Крім того, відповідно до пп. «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони, отже фактично результат розгляду цієї заяви є незмінним, тому підстав для розподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2022 року про заміну сторони скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , задовольнити.

Замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місце знаходження: вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, місто Київ, 04112) у цивільній справі № 2-3185/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/3663/146632/82 від 02 квітня 2008 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста