Справа № 462/1904/23 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1214/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

розглянувши в місті Львові, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року за заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визначення іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто заявнику.

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Вважає, що ухвала суду є незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що на виконання вимог ст. 151 ЦПК України при подачі банком до суду заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір в розмірі 1342 грн, що підтверджується платіжною квитанцією №9595/14 від 03.03.2023 року. Дійсно, разом з заявою про забезпечення позову, яка подавалася банком вдруге, було долучено ту ж квитанцію про сплату судового збору, яка долучалася при подачі першої заяви про забезпечення позову, проте це не може слугувати підставою для повернення заявнику заяви про забезпечення позову. Розуміючи нагальну необхідність у розгляді заяви про забезпечення позову та збереженні майна відповідача, для уникнення його відчуження, подавати клопотання про повернення судового збору не було часу, хоча банк мав таке право. Таким чином, вважає, що до державного бюджету надійшли кошти в розмірі 1342 грн, проте жодна із заяв банку розглянута не була. Зважаючи на положення п.2 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір є сплаченим з моменту зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд який розглядає справу, і в даному випадку суд не вправі вимагати повторної сплати судового збору.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Статтею 151 ЦПК України визначено загальні вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу ст. 9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір за платіжним дорученням № 9595/14 від 03.03.2023 року в сумі 1 342, 00 грн був сплачений АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за подання заяви про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визначення іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2023 року заяву АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визначення іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто заявнику.

14 квітня 2023 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» повторно звернулося з заявою про забезпечення позову у даній справі (за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визначення іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки), долучивши до заяви платіжне доручення № 9595/14 від 03.03.2023 року на суму 1 342, 00 грн.

Повертаючи позивачу оскаржуваною ухвалою заяву по забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що така не відповідає вимогам ч. 6 ст. 151 ЦПК, якою передбачено сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову, оскільки при перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету виявилося, що платіжне доручення № 9595/14 від 03.03.2023 року на суму 1 342, 00 грн поєднано з матеріалами справи №462/1904/23 (2-з/462/11/23) та заявою від 16.03.2023 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про визначення іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2023 року вищевказана заява була повернута, так як була подана без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а саме підписана особою, яка не мала права підписувати заяву від імені позивача.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, судовий збір в розмірі 1 342, 00 грн за подачу до суду заяви про забезпечення позову було сплачено АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за місцем розгляду справи та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не зверталося до суду із заявою про повернення раніше сплаченої суми судового збору за реквізитами Залізничного районного суду м. Львова у зв`язку постановленням ухвали від 17.03.2023 року, тобто грошові кошти, сплачені АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишилися у спеціальному фонді Державного бюджету України.

При цьому, чинне законодавство не містить заборони заявнику при повторному зверненні до суду додати первісний документ про сплату судового збору, якщо належно сплачена ним сума не була повернута.

Не врахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, суд першої інстанції помилково виходив з того, що платіжне доручення № 9595/14 від 03.03.2023 року на суму 1 342, 00 грн не є документом, який підтверджує сплату АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У контексті наведеного та відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 07 серпня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра