ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Суми

Справа №592/5156/23

Номер провадження 22-ц/816/1114/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Фоменко І.М. у м. Суми,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з порушенням права на доступ до публічної інформації,

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути на її користьз ГУ Держгеокадастру у Сумській області моральну шкоду в сумі 45000,00 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона звернулася до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території Сумського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування. Проте, даний запит залишився без реагування, відповіді надано не було.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року по справі №480/1/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо ненадання публічної інформації на запит ОСОБА_1 від 03 листопада 2021 року, зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області розглянути відповідний запит.

Зазначила, що протиправними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій. Порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій.

Вказувала, що розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у неї негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Зазначила, що їй довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Їй притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило законні права, сприймалося нею, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким вона змушений додатково пояснювати чому стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам.

Зазначала, що моральні страждання підсилювались також тим, що вона є інвалідом 2 групи.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не враховано що, протиправними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких вона зазнала внаслідок протиправних дій. Порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій. Завдана шкода спричинила у неї негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Їй довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Їй притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило законні права, сприймалося нею, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самопочуття, емоційного хвилювання. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким вона змушений додатково пояснювати чому стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам.

Крім того вказує, що судом не враховано практику Європейського суду з прав людини, Верховного Суду в аналогічній категорії справ.

Від Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якомупросить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

У відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 274 та ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних правовідносин, крім спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року по справі №480/1/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 03 листопада 2021 року.

Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області розглянути запит ОСОБА_1 від 03 листопада 2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території Сумського району вільних земельних ділянок, для садівництва і городництва з місцями їх розташування (а.с. 8-10).

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з дитинства та отримує пенсію по втраті годувальника (а.с. 12).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності ОСОБА_1 завдання їй моральної шкоди протиправними діями ГУ Держгеокадастру у Сумській області, що полягають у ненаданні інформації на публічний запит.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до п.п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що внаслідок бездіяльності ГУ Держгеокадастру у Сумській області, яка полягає у ненаданні публічної інформації, їй завдано моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 , всупереч зазначених вимог закону, не надано суду належних та допустимих доказів настання негативних наслідків внаслідок протиправних дій відповідача по ненаданню інформації на публічний запит.

Також, позивачем не доведено належними та достовірними доказами як заподіяння їй моральної шкоди відповідачем, так і наявності причинного зв`язку між шкодою заподіяною позивачу і протиправним діянням відповідача, а також вини останнього в її заподіянні.

Як убачається з матеріалів справи, судовим рішенням в адміністративній справі, встановлено протиправність бездіяльності відповідача у зв`язку з ненаданням публічної інформації на запит позивача.

Однак, таке судове рішення не вказує на те, що ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода.

Сам лише факт протиправної бездіяльності відповідача не може слугувати підставою для стягнення моральної шкоди.

Встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності з дитинства також не підтверджує факт заподіяння останній моральної шкоди внаслідок бездіяльності відповідача.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, оскільки ОСОБА_1 не довела самого факту заподіяння моральної шкоди внаслідок допущених відповідачем порушень, що у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сам лише факт порушення прав позивача не є безумовною та достатньою підставою для стягнення моральної шкоди.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова