Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1155/23

Провадження № 2/439/332/23

18 липня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Кашуби Л.О.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підкамінської селищної ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернувся до Бродівського районного суду Львівської області з позовними вимогами до відповідача: Підкамінської селищної ради Львівської області, в яких просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько: ОСОБА_2 . Після смерті останнього залишилось спадкове майно, зокрема об`єкт нерухомого майна: житловий будинок разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує, що за час свого життя спадкодавець: ОСОБА_2 спадковою масою розпорядився та склав заповіт на користь дітей, а саме: сина: ОСОБА_1 та дочки: ОСОБА_3 . Однак дочка: ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

Позивач наголошує, що 16 березня 2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Причиною відмови у спадкуванні права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості слугувала наявність розбіжностей у зазначенні прізвища спадкодавця у правовстановлюючих документах, які б підтверджували право власності на нерухоме майно.

Позивач звертає увагу, що він бажає реалізувати власні спадкові права, тому з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, він вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

27 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивач у підготовче засідання не з`явився. Від представника позивача: адвоката Онищука Тараса Назаровича надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач у підготовче засідання участь свого представника не забезпечив. Від представника позивача: ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

За змістом нормативних положень частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10 листопада 2016 року (а.с. 9).

ОСОБА_2 заповів усе своє майно своїм дітям, а саме: сину: ОСОБА_1 та дочці: ОСОБА_3 . Однак дочка: ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, що підтверджується заповітом, який зареєстрований в реєстрі за № 79 від 15 грудня 2011 року та посвідчений секретарем Голубицької сільської ради Бродівського району Львівської області; заявою про відмову від спадщини серії НСТ за № 180531 від 06 грудня 2022 року (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 прийняв частину спадкової маси, яка відкрилася після смерті спадкодавця: ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 57799319 від 04 жовтня 2019 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НOA за № 035896 від 04 жовтня 2019 року; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НOA за № 035897 від 04 жовтня 2019 року (а.с. 12-14).

ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю розбіжностей у зазначенні прізвища спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за Вихідним № 81/02-31 від 16 березня 2023 року (а.с. 15).

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав ОСОБА_2 . Помилкове зазначення прізвища власника як: ОСОБА_2 є результатом людської помилки під час заповнення відповідних графу у правовстановлюючих документах, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 12 квітня 1990 року; довідкою за № 69 від 03 березня 2023 року та довідкою за № 272 від 25 жовтня 2022 року, які видані Виконавчим комітетом Підкамінської селищної ради Львівської області (а.с. 17, 20, 23).

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 76.6 метрів квадратних, разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації, що підтверджується довідкою про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна за № 196 від 19 жовтня 2022 року; довідкою за № 212 від 27 жовтня 2022 року (а.с. 16, 18).

Мотиви суду.

За змістом статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За правилами частини 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

-реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

-на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Вимогами частини 1 статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічні норми дублюються у нормі статті 5 Цивільного кодексу України, де вказується, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належність цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

За правилами статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Нормативними приписами статті 1218 Цивільного кодексу України визначено, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Нормою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи питання визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд виходить зі того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька: ОСОБА_2 . При цьому, інший спадкоємець за заповітом: ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Спадкоємець: ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька: ОСОБА_2 , шляхом подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Водночас житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, разом зі господарськими будівлями та побутовими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 18 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області, , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, селище міського типу Підкамінь, вулиця Івана Франка, 1.

Суддя Б.М. Петейчук