Номер провадження: 22-ц/813/2742/23
Справа № 510/2171/18
Головуючий у першій інстанції Леонов О.С.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Вадовської Л.М., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», в інтересах якого діє адвокат Литвішко Лілія Анатоліївна

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» про визнання недійсним рішення комісії,

встановив:

У листопаді 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Одесаобленерго» Ренійський РЕМ, в якому просила суд визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем Ренійського району електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго», яке оформлене протоколом №8000544 від 29.11.2017 року про визначення обсягу та вартості електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є споживачем електричної енергії, яка постачається відповідачем за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 .

11 грудня 2017 року, позивачка поштою отримала копію акту про порушення №8000544 від 25 листопада 2017 року, складеного представниками відповідача за нібито фактом самовільного підключення до електромереж відповідача.

Листом в.о. начальника Ренійського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» від 11 грудня 2017 року позивачку було запрошено на засідання по розгляду Актів про порушення ПКЕЕН для розгляду акту № 8000544 від 25 листопада 2017 року.

Рішення комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, оформлене протоколом № 8000544 від 29 листопада 2017 року, нараховане згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, в розмірі 17920 кВт/г, що складало 28770,07 грн.

Позивачка, як споживач електричної енергії категорично не згодна із рішенням комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем Ренійського району електричних мереж ПАТ «Одесаобленерго», яке оформлено протоколом № 8000544 від 29.11.2017 року та вважає його неправомірним.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем Ренійського району електричних мереж, яке оформлено протоколом № 8000544 від 29 листопада 2017 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 01 лютого 2022 року адвокат Литвішко Л.А. в інтересах АТ «ДТЕК Одеські електромережі» подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволення позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги судом першої інстанції помилково застосувано до спірних правовідносин «Правила роздрібного ринку електричної елегії», затверджені Постановою Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. №312 (далі ПРРЕЕ), оскільки на час їх виникнення спірні правовідносини регулювались постановою Про затвердження «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі ПКЕЕН); суд залишив поза увагою, що акт про порушення №8000544 від 25 листопада 2017 року складено у присутності ОСОБА_2 , яким і підписаний, як представником споживача у розумінні п.53 ПКЕЕН. ОСОБА_2 є сином споживача ОСОБА_1 , постійно проживає із нею та допустив співробітників ДТЕК у будинок для перевірки, а також те, що у вказаному акті зазначено усю необхідну інформацію для обрахунку заборгованості, відповідно до вимог Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 №562 (далі Методика); судом не надано належної оцінки факту добровільної сплати позивачкою суми боргу, що на думку скаржника свідчить про визнання нею, як вчиненого порушення, так і розміру нарахованої заборгованості;

28 серпня 2023 року АТ «ДТЕК Одеські електромережі» через підсистему електрони суд направило заяву про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріалами справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає не в повній мірі виходячи з такого.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що у порушення вимог ПРРЕЕ складання та розгляд акту про порушення Правил користування електричною енергією для населяння відбулись у відсутності ОСОБА_1 , під час проведення перевірки представниками відповідача не було взято зразок кабелю, що унеможливило проведення належного розрахунку заборгованості.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що складання та розгляд акту про порушення Правил користування електричною енергією для населяння відбулись із порушення відповідачем вимог законодавства, зважаючи на вчинення цих дій у відсутності споживача.

Разом з тим, апеляційний суд погоджуючись із посиланнями скаржника про застосування судом першої інстанції закону, який не підлягав застосуванню, звертає увагу на таке.

Як убачається із тексту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, встановлюючи обставини щодо дотримання відповідачем вимог законодавства, яке регулює відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками, керувався положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, які набрали чинність з 11 червня 2018 року, надалі ПРРЕЕ.

Проте, спірні правовідносини, а саме складання та розгляд акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення, склались у листопаді 2017 року, тобто до набрання чинності ПРРЕЕ.

Тож, зважаючи на зазначене вище, законом, якій підлягає застосуванню до спірних правовідносин є постанова Про затвердження «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. № 1357 (далі ПКЕЕН).

Так, згідно абз. 1- 7 п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_2 .

25 листопада 2017 року представниками АТ «ДТЕК Одесаобленерго» проведено перевірку засобів обліку електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено та підписано Акт про порушення № 8000544, згідно якого, перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією самовільно підключився до електричної мережі, що є власністю АТ «ДТЕК Одесаобленерго, Згідно Акту перевірка не проводилася в присутності уповноваженої споживачем особи - ОСОБА_2 .

Рішенням комісії по розгляду акту № 8000544 від 25 листопада 2017 року про порушення, оформленим Протоколом № 8000544 від 29 листопада 2017 pоку, у присутності ОСОБА_2 , який відмовився підписувати протокол, вирішено провести розрахунок недорахованої електроенергії по акту.

Згідно розрахунку кількості недорахованої енергії та її вартості №8000544 від 29 листопада 2017 року, позивачці нарахована сума вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 28770,07 грн. за 17920 Квт. Копію Розрахунку отримано ОСОБА_2 , який відмовився підписувати цей Розрахунок.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує, що ОСОБА_2 є сином позивачки, і мешкає за адресою проведення перевірки та складання протоколу, а також є споживачем електричної енергії, з огляду на судову практику, яка склалася при розгляді даної категорії.

Так, за правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 21 листопада 2011 року у справі №6-28346св11 споживачем, у даному випадку, є не лише особа, яка уклала договір про користування електричною енергією (абонент), а і особа, яка використовує цю енергію для задоволення своїх потреб через прилади обліку, встановлені у квартирі за вказаною вище адресою.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до чч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02 жовтня 2019 року у справі № 522/16724/16-ц.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України, слід зробити висновок, що відповідач, посилаючись на те, що ОСОБА_2 , як особа, яка підписала акт про порушення, у розумінні ПКЕЕН є побутовим споживачем або його представником, мав довести ці обставини, зокрема, надати суду докази того, що ОСОБА_2 є особою, яка є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чи має інше право користування цим об`єктом відповідно до договору або фактично використовує цю електричну енергію для задоволення своїх потреб через прилади обліку, встановлені у будинку, однак відповідачем суду не надано таких доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 .

Водночас колегія суддів зауважує, що матеріали справи не місяться жодних відомостей щодо права ОСОБА_2 виступати у відносинах із електропостачальником як побутовим споживачем електроенергії у будинку АДРЕСА_1 або його представником.

Тож, у зв`язку із відсутністю у матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_2 у розмінні ПКЕЕН є побутовим споживачем електроенергії у будинку АДРЕСА_1 або його представником, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про неналежне повідомлення електропостачальником споживача про засідання комісії з розгляду актів.

Апеляційний суд також зауважує, що попри зазначення судом першої інстанції, як фактично встановлених обставини того, що актом про порушення № 8000544 зафіксовано порушення споживачем п/п1.8 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а рішенням комісії по розгляду такого акту оформленим протоколом №8000544 від 29 листопада 2017 pоку, вирішено провести розрахунок недорахованої електроенергії по акту, згідно підпункту «1» пункту 5.5.5 та відповідно до п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, наведені документи не містять посилань на ПРРЕЕ.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.ч.2, 4 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду, однак допущена судом помилка у застосуванні норми матеріального права не призвела до неправильного вирішення справи, водночас оскаржуване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає потрібно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», в інтересах якого діє адвокат Литвішко Лілія Анатоліївна задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 01 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: Л.М. Вадовська

М.В. Назарова