Провадження № 2/161/4007/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2023 року Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що у січні 2023 року службі у справах дітей стало відомо про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишає новонароджену дитину на свою матір чи на сусідів та йде з дому на невизначений період часу, вимикає телефон, про терміни своєї відсутності не повідомляє. Під час виходу за місцем проживання відповідачки, остання повідомила, що, коли йде з дому, то вживає спиртні напої та наркотики. Вона усвідомлювала, що неналежно виконує батьківські обов`язки та зобов`язувалась не допускати подібних випадків в майбутньому. З матір`ю було проведено профілактичну роботу щодо недопустимості такої поведінки та попереджено про правові наслідки ухилення від виховання та утримання дочки. 30.01.2023 року під час візиту за місцем проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , службою було з`ясовано, що ОСОБА_1 знову лишила дитину на свою матір та пішла з дому. З метою попередження негативних ситуацій у родині, забезпечення своєчасного соціального захисту дитини, малолітня дитина 30.01.2023 була взята на облік у службі у справах дітей як така, що перебуває у складних життєвих обставинах. Протягом наступного часу відповідачка додому приходила дуже рідко, дочкою вона не цікавилась, не надавала ніяких коштів на її утримання, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку використовувала на свої потреби. За неналежне виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності. Разом з тим, у час відсутності відповідачки за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала її баба ОСОБА_3 , проте остання часто зловживає спиртними напоями. Житло, де проживала малолітня, занедбане, санітарно-гігієнічний стан вимагає покращення, скрізь розкидані речі, брудно, багато немитого посуду, відчувається неприємний запах. В стані алкогольного сп`яніння баба невчасно годує онуку, не змінює памперси, не одягає відповідно до погоди, не слідкує за її поведінкою. Зазначені обставини є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Враховуючи наведене, просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати її органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання, а також стягнути з відповідачки на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк».

До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 41).

Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи були повідомленою належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідачів на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України передбачено можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 18).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

12.01.2023 року на підставі повідомлення правоохоронних органів працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради проводилося обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з даного приводу складено акт з якого слідує, що за наслідками встановлених обставин із ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду щодо недопустимості зловживання спиртними напоями, наркотичними засобами та залишення своєї дитини без нагляду на тривалий термін (а.с. 17).

Згідно наказу Служби у справах дітей Луцької міської ради № 1 від 30.01.2023 року, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як таку, що перебуває в складних життєвих обставинах через неналежне виконання її матір`ю батьківських обов`язків (а.с. 6).

22.02.2023 року мати відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася із заявою до Служби у справах дітей Луцької міської ради, в якій просила провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 , яка постійно йде з дому на невизначений термін та залишає на неї свою малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також жодних коштів на утримання доньки не надає (а.с. 16).

15.03.2023 року Луцьке РУП ГУНП у Волинській області своїм листом № 3/911/50/04-23 повідомило Службу у справах дітей Луцької міської ради, що у відповідь на звернення від 04.03.2023 року із ОСОБА_1 було проведено профілактичну бесіду щодо необхідності належного виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 15).

Як вбачається із листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 13800/50/04-23 від 22.05.2023 року, Службу у справах дітей Луцької міської ради було повідомлено про наступне: 11.05.2023 року надійшло анонімне повідомлення про невиконання батьківських обов`язків мешканкою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В ході здійснення перевірки було встановлено, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_1 , яка у період з 22.12.2022 року по 11.05.2023 року залишила свою малолітню доньку ОСОБА_2 , не цікавиться її життям та здоров`ям, не виховує та не забезпечує її. Вказаний період відповідачка проживала у знайомого, двічі в тиждень приходила до матері та з її слів, вживала наркотики. У зв`язку з цим, з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду та складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 7).

08.06.2023 року ОСОБА_3 вчергове звернулася із заявою до Служби у справах дітей Луцької міської ради, в якій повідомила, що вона продовжує доглядати свою онуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та забезпечувати її. У свою чергу, мати дитини жодним чином не цікавиться життям доньки, залишає її на тривалий час та не повідомляє адреси свого місця перебування (а.с. 8).

У своєму позові, Орган опіки та піклування Луцької міської ради зазначає, що ОСОБА_1 взагалі не виконує батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не приймає будь-якої участі в житті дитини, у зв`язку з чим наразі існують усі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. При цьому, баба малолітньої - ОСОБА_3 через антисоціальний спосіб життя, не забезпечує своїй онуці належного догляду, а тому виникає необхідність у передачі дитини органу опіки та піклування Луцької міської ради для її подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Згідно ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Як вбачається із рапорту заступника командира роти № 4 БУПП у Волинській обл. ДПП капітана поліції В. Головіна від 10.07.2023 року, під час опрацювання виклику за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено ОСОБА_3 , яка перебувала у п`яному вигляді та в такому стані доглядала за своєю онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У квартирі не прибрано, присутній запах алкоголю та цигарок. ОСОБА_3 повідомила, що їй невідоме місце перебування матері дитини, остання є наркозалежною (а.с. 13).

18.07.2023 року під час опрацювання чергового виклику за фактом неналежного здійснення батьківських обов`язків за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками правоохоронних органів було відібрану у ОСОБА_3 письмові пояснення з яких слідує, що остання 17.07.2023 року в обідню пору пішла на зустріч зі своїми друзями, з якими вживала спиртні напої. В цей час та до 23:00 її діти були без догляду (а.с. 9).

06.09.2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ім`я начальника Служби у справах дітей Луцької міської ради написано заяви, в яких останні повідомили про повне не виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 по відношенню до своїх неповнолітніх синів. У вказаних заявах міститься інформація про те, що ОСОБА_1 пішла з дому та взагалі не здійснює виховання та догляд за своєю малолітньою дитиною, обставини проживання останньої вкрай незадовільні (а.с. 19, 20).

06.09.2023 року на підставі заяви ОСОБА_5 працівниками Служби у справах дітей Луцької міської ради проводилося обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з даного приводу складено акт з якого слідує, що відповідачка ОСОБА_1 пішла з дому, дитину залишила на свою матір ОСОБА_3 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, зовнішній вигляд ОСОБА_6 занедбаний, одяг не праний, памперс брудний (а.с. 21).

З вищевикладеного слідує, що відповідач ОСОБА_1 не забезпечує належної турботи по відношенню до своєї малолітньої доньки; не піклується про стан її здоров`я; не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом; не вживає заходів щодо підготовки дитини до самостійного життя; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, що негативно впливає на фізичний, духовний та моральний розвиток доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у зв`язку із аморальним способом життя фактично самоусунулася від її догляду та виховання.

13.09.2023 року Виконавчим комітетом Луцької міської ради було прийнято рішення № 542-1, яким затверджено висновок служби у справах дітей № 223 від 08.09.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5).

Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані сторонами докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка не піклувалася про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини, її підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування доньки, тобто в жодній мірі не виявляє інтереси до їх догляду та виховання, а також не приймає участі в її утриманні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і її подальшому життю.

При цьому, дитина не може бути передана бабі через аморальний спосіб її життя; відомості про наявність у малолітньої батька, діда, повнолітніх брата чи сестри, або ж інших родичів, які здатні здійснювати її виховання та забезпечувати належний догляд, судом в ході розгляду справи не здобуто.

У зв`язку з цим, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок позбавлення її матері щодо неї батьківських прав, необхідно передати органу опіки та піклування Луцької міської ради для її подальшого влаштування до сімейних форм виховання.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є здоровою, працездатною, на обліку у лікарів з приводу неналежного стану здоров`я не перебуває, розмір її середньомісячного доходу не відомий, інших утриманців остання немає.

Доказів іншого відповідачкою суду надано не було.

Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є здоровою, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідачки та малолітньої дитини, реальну спроможність ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання доньки.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк».

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що Орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що Органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено три позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів).

Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 5368 грн., з яких: 2684 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та по 2684 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 5368 грн.

На підставі ст. ст. 164-167, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати Органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого її влаштування до сімейних форм виховання.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.09.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини в АТ «Ощадбанк»

Рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Орган опіки та піклування Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 23 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська