Справа № 450/1493/23 Провадження № 2/450/917/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Любомир Теодорович про (предмет спору) визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Давидівської (Чишківської сільської Ради народних депутатів) сільської ради Львівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ 6445 від 26.05.1997. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилася спадщина в склад якої входить нерухоме майно, а саме земельна ділянка (пай) розміром 0,85 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташована на території Давидівської (Чишківської сільської ради народних депутатів) сільської ради Львівського району Львівської області. За життя ОСОБА_2 своїм майном розпорядилася, а тому спадкування повинно відбутися за заповітом. На момент смерті спадкодавця, він був зареєстрований з бабусею, а після її смерті продовжує управляти спадковим майном. Про відмову від права спадкування не заявляв. 09.06.2022 він як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Л.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , але отримав відмову. Так як визнати право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, немає можливості, він як спадкоємець за заповітом змушений звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майнов судовому порядку.

В судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд цивільної справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив., відзиву на позовну заяву не надав.

Позиція третьої особи приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Любомир Теодорович в судове засдання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. 27.04.2023 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.03.2023 ухвала про відкриття провадження; 27.04.2023 клопотання пзивача про розгляд справи у його вдсутності; 27.04.2023 повідомлення третьої особи про розгляд справи у його відсутності; 12.05.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 19.02.2001 Чишківською с/радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 5.

Судом встановлено, що в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 16.02.2001 та на час дії ЦК УРСР 1963 року відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) розміром 0,85 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, розташована на території Давидівської (Чишківської сільської ради народних депутатів) сільської ради Львівського району Львівської області, що посвідчується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №6445, від 26.05.1997, зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №280.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши 11 травня 1995 року заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Чишківської сільської Ради народних депутатів, зареєстрований в реєстрі за № 14. Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України , законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

Таким чином, дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 534 ЦК УРСР визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Статтею 553 ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Як вбачається з довідки Чишківського старостинського округу Давидівської сільської ради №67 від 21.03.2023, ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована у АДРЕСА_1 разом з онуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та правнучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав з нею до смерті, вели спільне господарство.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 09.06.2022 приватним нотаріусом Слиш Л.Т., номер витягу 69167798, приватним нотаріусом Слиш Л.Т. 09.06.2022 заведено спадкову справу 69362726 спадкодавець ОСОБА_2 , яка проживала в с.Чишки Пустомитівського району Львівської області.

З відповіді, адресованої позивачу вбачається, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; позивачі, як спадкоємці за заповітом прийняли спадщину, претендують на спадкове майно, однак не можуть оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадщину, ухвалення рішення на користь позивачів не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Вирішуючи даний спір суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивачі не наполягають на стягненні з відповідача понесених ними судових витрат, судові витрати слід покласти на позивачів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 321, 392 ЦК України, ст. ст. 525, 548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області третя особа приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Слиш Любомир Теодорович про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Давидівської (Чишківської сільської Ради народних депутатів) сільської ради Львівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ 6445 від 26.05.1997

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Давидівська сільська рада, , місцезнаходження 81151, с.Давидів, вул. Незалежності, 1а, Львівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Слиш Любомир Теодорович, 81137, вул. Лесі Українки, 70, с.Пасіки-Зубрицькі, Львівського району Львівської області.

СуддяД. А. Кукса