Справа № 449/519/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді- Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань - Тивонюка С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 15000 доларів США.

Позов мотивує тим, що 08 червня 2019року він позичив ОСОБА_2 15000,00 доларів США з умовою повернення до 01 червня 2022 року. В підтвердження отримання котів відповідач надав розписку. Звертає увагу суду на те, що боржником досі не повернуто йому грошових коштів, тому просить такі стягнути з відповідача. В обгрунтування позову покликається на вимоги ст.ст. 526,625,1046,1048,1049,1050 ЦК та просить таку задовольнити.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги пітримує в повному обсязі (а.с.11).

Відповідач та його представник ОСОБА_3 . В судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.86). Однак, від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, згідно якої просить розглядати дану цивільну справу без їхньої участі. Позовні вимоги заперечує та просить відмовити у задоволенні позову (а.с.87).

У відзиві на позовну заяву відповідач - ОСОБА_2 зазначив, що даний позов ствердно заперечує та викладені в цьому позові факти та обставини взагалі не відповідають дійсності, подані надумано та безпідставно. Позов є необгрунтованим, документально непідтверджений. Покликається на те, що вони з позивачем ОСОБА_1 , жителем

м. Хмельницький взагалі не знайомі і ніколи раніше не зустрічалися. Кошти, що зазначені в позові ОСОБА_1 ніколи і ні в кого не позичав.

Звертає увагу суду на те, що в розписці не зазначено, де саме він позичив у відповідача кошти, за яких обставин, для яких потреб. Окрім цього, повідомляє, що у вказаний період у м. Хмельницький не перебував, а знаходився вдома в м. Бібрка. Звертає увагу суду на те, що з копії доданої розписки явно вбачається, що вона складена трьома різними почерками, а підпис не його. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Льввіської області від 04.10.2022року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено. Витребувано в ОСОБА_1 оригінал розписки від 08.06.2019року (а.с.31).

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року

призначено по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 79024, Львівська область, м. Львів, вул. Липинського, 54.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.49).

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.02.2023 року відновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості для вирішення клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 31.01.2023 р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с.58).

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 08.03.2023 року

клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 31.01.2023 р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

Надано в розпорядження експерта цивільну справу № 449/519/22, провадження № 2/449/291/22 разом із оригіналом розписки від 08.06.2019 року (а.с. 41) та

експериментальними зразками почерку, підписів та цифрових записів ОСОБА_2 , виконані ним на 30 арк.

Запропоновано відповідачу - ОСОБА_2 , надати достовірні вільні зразки почерку та підписів, в тому числі цифрових записів в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто , за період 2018 2020 р.р.) в кількості на 7-15 арк. Роз`яснено судовому експерту про перелік документів, які можна використовувати в якості достовірних зразків почерку, підписів та цифрових записів ОСОБА_2 , що містяться на долучених до матеріалів цивільної справи документах, а саме на аркуші справи (конверт а.с. 62) в кількості - 30 аркушів, відібрані у судовому засіданні 08.03.2023 року.

Після відібрання у відповідача - ОСОБА_2 експериментальних зразків його почерку та підпису провадження у справі на час проведення експертизи зупинено (а.с.67-68).

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 травня 2023 року відновлено провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.78).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

08 червня 2019 року у м. Хмельницький між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, згідно з яким останній отримав в позику кошти в розмірі 15000,00 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 01 червня 2022 року .

На підтвердження укладення договору позики представлена письмова розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми

(а.с. 41).

При цьому судом встановлено, що в тексті розписки встановлено строк повернення боргу за договором позики, а саме до 01 червня 2022 року .

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Судувід 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20, провадження№ 61-14794 св 21.З матеріалів справи вбачається, що позивач у позовній заяві ставить питання про стягнення у свою користь 50000 дол США боргу та 2424 дол США заборгованість за відсотками за період з 01 січня 2019 року по 12 серпня 2020 року.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відтак, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 16 січня 2019 року справа № 388/1354/17-ц.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постановах: від 18 вересня 2013 року № 6-63 цс 13; від 02 липня 2014 року № 6-79 цс 14.

За своїм правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

У той самий час за змістом частин першої та другої статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 не повернув заборгованість позивачу ОСОБА_1 у строк, визначений договором позики від 08 червня 2019 року.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Перемишлянського районного суду Льввіської області від 04.10.2022року витребувано в ОСОБА_1 оригінал розписки від 08.06.2019року (а.с.31).

Згідно ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області від 08.03.2023 року

клопотання експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 31.01.2023 р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи задоволено.

На розв`язання експертизи поставлено наступні запитання:

- чи підписи від імені ОСОБА_2 на примірнику розписки від 08.06.2019 року виконані ним особисто чи іншою особою?

- ОСОБА_4 , чи іншою особою виконаний рукописний запис «п`ятнадцять тисяч доларів США», розташований після друкованих слів «в сумі» у розписці від 08.06.2019 року?».

- Ким ОСОБА_2 , чи іншою особою виконаний рукописний запис «08.06», розташований перед друкованим записом «2019р.» у розписці від 08.06.2019 року

В розпорядження експерта надано цивільну справу № 449/519/22, провадження № 2/449/291/22 разом із оригіналом розписки від 08.06.2019 року (а.с. 41) та експериментальними зразками почерку, підписів та цифрових записів ОСОБА_2 , виконані ним на 30 арк.

Запропоновано відповідачу - ОСОБА_2 , надати достовірні вільні зразки почерку та підписів, в тому числі цифрових записів в оригіналах документів, що не мають відношення до даної справи та за часом виконання максимально наближені до часу виконання досліджуваного документу (тобто , за період 2018 2020 р.р.) в кількості на 7-15 арк. Роз`яснено судовому експерту про перелік документів, які можна використовувати в якості достовірних зразків почерку, підписів та цифрових записів ОСОБА_2 , що містяться на долучених до матеріалів цивільної справи документах, а саме на аркуші справи (конверт а.с. 62) в кількості - 30 аркушів, відібрані у судовому засіданні 08.03.2023 року.

Після відібрання у відповідача - ОСОБА_2 експериментальних зразків його почерку та підпису провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.(а.с.68)

Згідно повідомлення експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Лемак Е.О. про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи від 27.03.2023 року №340-Е, враховуючи, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів було задоволено лише частково, керуючись вимогами ст.72 ЦПК України та п.п.2.1,2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 .

20 березня 2023 року від Перемишлянського районного суду Львівської області надійшли матеріали цивільної справи 3449/519/22, з якими надано експериментальні зразки почерку, підписів та цифрових записів ОСОБА_2 в кількості 30 аркушів. Достовірних вільних зразків підписів та почерку (в тому числі цифрових записів) ОСОБА_2 в розпорядження експерта не надійшло (а.с. 71-72).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 08.03.2023 повідомлено, що на вимогу експерта про надання вільних зразків підписів та почерку, надати такі не може у зв`язку з відсутністю таких (а.с.60).

Доводи відповідача про не отримання коштів не заслуговують на увагу, оскільки за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, який підтверджує факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми, що відповідає правовим висновкам, викладеному в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2020 року справа №607/13993/17 провадження №61-3569св19.

Доказів про не підписання договору відповідачем ОСОБА_2 не надано, так і не спростовано факт укладання договору позики від 08 червня 2019 року.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору позики, позивач виконав всі умови договору позики від 08 червня 2019 року, а відповідач, отримавши вказану суму коштів,не повернув їх у встановлений строк, тому заборгованість за договором позики підлягає стягненню в судовому порядку

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено умови договору позики, що призвело до неналежного виконання таким взятих на себе зобов`язань.

При цьому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на

на користь ОСОБА_1 15000 (п`ятнадцять тисяч ) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2

в користь держави 4 388 (чотири тисячі триста вісімдесят вісім) гривень 23 (сорок) копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання, АДРЕСА_1 , КНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя О. Я. Гуняк