Справа № 196/861/23
№ провадження 2-з/196/11/2023
УХВАЛА

27.07.2023 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2023 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить забезпечити позов шляхом заборони державним нотаріусам Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти дії щодо оформлення прав на спадщину та видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла у 1996 році.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що у 1996 році померла його баба ОСОБА_2 , якій на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Він прийняв спадщину фактичним вступом у володіння та управління майном. Нещодавно дізнався, що баба заповіла вказане вище майно його матері ОСОБА_3 . Однак, мати заяви про прийняття спадщини у визначеному для цього прядку та строки не приймала і фактично у володіння та управління майном не вступала. 23.07.2023 року від матері стало відомо, що вона звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини за заповітом на майно. Мати його права на спадкове майно не визнає. Протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову за цією заявою він звернеться до суду із позовною заявою про визнання права на спадкове майно.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суддя доходить такого.

У статті 151 ЦПК України зазначені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.1, п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд і заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Однак, із поданої заявником заяви та доданих до неї копій документів не вбачається того, що між сторонами дійсно виник спір та існує необхідність забезпечення позову.

Заявник не зазначає, якими доказами підтверджується те, що йому відмовлено нотаріусом в оформленні права на спадщину, також не надав відповідної постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також заявник не зазначив дату та місце смерті баби, адресу, за якою була зареєстрована та проживала баба на момент смерті, також на підтвердження вказаних обставин не надав доказів.

Заявник, заявлячи вимогу про забезпечення позову шляхом заборони державним нотаріусам Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області вчиняти дії щодо оформлення прав на спадщину та видачі свідоцтв про право на спадщину, не обґрунтував необхідність заборони саме державним нотаріусам Царичанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області здійснювати певні дії. До заяви не додано доказів про наявність спадкової справи, заведеною Царичанською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

Отже, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Згідно ч.10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 258-260 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Повернути через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області Медведьову Євгенію Андрійовичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченої суми судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви згідно квитанції про сплату № 92632 від 24 липня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500, .

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту їх підписання суддею.

Суддя Л.П. Бабічева