Справа № 148/1014/23
Провадження №2/148/406/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

04 вересня 2023 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Мрочко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі виконавчого листа, виданого 05.02.2010 Тульчинським районним судом, з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2009 і до її повноліття.

Згодом у нього змінився матеріальний та сімейний стан, зокрема 26.04.2011 він уклав шлюб із ОСОБА_4 і в шлюбі у них народилось троє дітей. Таким чином, на даний час на його утриманні перебуває четверо дітей та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

В зв`язку з вказаними обставинами він змушений звернутися до суду. Просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого 05.02.2010 Тульчинським районним судом на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява представника позивача, згідно якої вона просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, згідно наявного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та підтвердження про отримання в ЕС, про причини неявки суд не повідомили, у встановлений судом строк відзив відповідач не подала.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.12.2009 і до її повноліття, про що свідчить копія виконавчого листа №2-120/10 від 01.02.2010, виданого 05.02.2010 Тульчинським районним судом Вінницької області (а.с.8-9).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 08.10.2010 серія НОМЕР_1 (а.с.18) вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 26.04.2022 серія НОМЕР_2 (а.с.11) вбачається, що 26.04.2011 позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_6 .

У даному шлюбі у позивача народилось троє дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать копії свідоцтв про народження від 01.11.2011 серія НОМЕР_3 (а.с.15), від 02.03.2016 серія НОМЕР_4 (а.с.14) та від 21.12.2022 серія НОМЕР_5 (а.с.13).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.05.2023 №463, виданої виконавчим комітетом Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (а.с.10), ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та склад його сім`ї: ОСОБА_4 - дружина; ОСОБА_1 - донька; ОСОБА_10 - донька; ОСОБА_11 - син.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області від 26.05.2023 №928 (а.с.19) ОСОБА_4 дійсно знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації і одержує державну допомогу при народженні дитини згідно Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" на сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.11.2022 по 30.11.2025.

Відповідно до копії довідки ГУ ДПС у Вінницькій області ДПС України від 16.05.2023 №1234/АП/02-32-71-00-18 (а.с.17) ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування (1 група) і сума його доходу за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 згідно поданої декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (№ від 24.01.2023) становить 20000 грн., про що також свідчить копія витягу №046 з реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України, при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача до суду не надала. При цьому, судом враховано, що представник відповідача у своїй заяві від 17.07.2023 (а.с.42) вказав, що відповідач зацікавлена в тому, щоб бути особисто присутньою в судовому засіданні та нею буде надано копії документів про зміну її прізвища. Між тим, ні відповідач, ні її представник в судове засідання не з`явились та будь-яких доказів, які б свідчили про зміну прізвища відповідача на Лєбєдєва суду не надали, хоча ордер на надання правничої (правової) допомоги було виписано адвокатом на ім`я ОСОБА_12 . Відтак, суд позбавлений можливості встановити, яке прізвище на даний час має відповідач.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, судом враховано інтереси дитини та матеріальне становище платника аліментів, у якого на даний час,окрім дочки від першого шлюбу, також знаходяться на утриманні ще троє його дітей від другого шлюбу та дружина, яка перебуває у декретній відпустці.

З огляду на це, суд вбачає суттєву зміну сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його становищем на момент ухвалення рішення від 01.02.2010 про стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, а тому суд вважає можливим зменшити розмір аліметів, які стягуються з позивача та стягувати з нього аліменти в заявленому позивачем розмірі.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відтак аліменти у новому розмірі слід стягувати від дня набрання чинності рішенням суду.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60грн ( а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст. 180-183, 192 СК України, ст.13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.02.2010 у справі №2-120/10 та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судові витрати з оплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: