Провадження № 2-о/742/95/23
Єдиний унікальний № 742/2780/23
РІШЕННЯ
05 вересня 2023 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судових засідань Голушко А.С., заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник адвокат Денисенко С.В, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду в Чернігівській області, Орган опіки та піклування Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району, Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про встановлення факту батьківства,
І. Виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи.
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_4 .
Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала з ОСОБА_3 та у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 , відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Заявниця разом з ОСОБА_3 спільно виховували дитини, піклувалися про неї. 11.05.2023 ОСОБА_3 загинув у селищі Білогорівка Луганської області. На даний час встановити батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 у позасудовому порядку не можливо.
Представники заінтересованих осіб у вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи.
Суд своєю ухвалою від 16.06.2023 року відкрив провадження по вищевказаній справі за правилами окремого провадження.
Заявниця та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви та просили задовольнити.
Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились.
ІІІ. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
12.07.2007 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 (а.с.7).
Медичним висновком від 13.09.2013 ОСОБА_4 встановлено інвалідність (а.с.8-9).
Відповідно до довідки Сухополов`янської сільської ради від 05.06.2023, складеної зі слів сусідів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
20.01.2012 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб (а.с.13).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні вказала, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особисто, останні не менше 15 років тому почали спільно проживати у будинку ОСОБА_8 , у них народилася донька ОСОБА_5 , яку вони виховували спільно, як батько і мати.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 особисто, останні не менше 15 років тому почали спільно проживати у будинку ОСОБА_8 , у них народилася донька ОСОБА_5 , яку вони виховували спільно, як батько і мати, підтримували сімейні стосунки між собою.
ІV. Оцінка суду.
Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.
Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.
Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо.
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Але передумовою звернення до суду в справах про встановлення батьківства є, зокрема, наявність кровного споріднення між особою, яку позивач просить визнати батьком, і дитиною.
Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.
Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд виснував, що лише пояснень двох свідків не достатньо для встановлення батьківства, оскільки предметом доказування у даній справі є кровна спорідненість, і одним із доказів такого факту є судово-біологічної (судово-генетичної) експертиза, наявність такої дозволило б суду оцінити у сукупності зібрані по справі докази.
За таких обставин заявлені вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 3, 4,5, 293, 294, 319 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник адвокат Денисенко С.В, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду в Чернігівській області, Орган опіки та піклування Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району, Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про встановлення факту батьківства - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст виготовлено 06.09.2023.
Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО