Справа № 459/1639/22 Головуючий у 1 інстанції Мельникович М.В.
Провадження № 22-з/811/174/23 Доповідач в 2-й інстанції Савуляк Р. В.
УХВАЛА

23 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

перевіривши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання недійсним акту спеціального розслідування нещасного випадку від 26 квітня 2021 року та визнання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом,-

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання недійсним акту спеціального розслідування нещасного випадку від 26 квітня 2021 року та визнання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 10 березня 2023 року - скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано недійсним акт спеціального розслідування нещасного випадку від 26 квітня 2021 року.

Визнано нещасний випадок, що стався 28 липня 2020 року о 19 год. 40 хв. на відокремленому підрозділі «Шахта «Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» з ОСОБА_1 пов`язаним з виробництвом.

Стягнуто з Державного підприємства «Львіввугілля» на користь ОСОБА_1 - 1488 гривень судових витрат.

28 червня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яку заявник подав на електронну пошту суду, надіславши фотографії власноручно написаної заяви.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 , колегія суддів приходить висновку, що таку необхідно повернути виходячи із наступного.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому, згідно норм процесуального закону, подання відповідних заяв чи скарг має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року, справа №200/12772/18, повертаючи касаційну скаргу з підстави її непідписання, вказала, у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2020 року у справі №678/814/19.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

У постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі №226/1863/18 зроблено правовий висновок про те, що якщо апеляційна скарга надійшла на офіційну електронну поштову скриньку суду, підписана кваліфікованим електронним підписом, про що у матеріалах справи міститься довідка суду, то вона вважається підписаною відповідно до вимог статті 43 ЦПК України.

Чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням їх власним електронним цифровим підписом учасника справи (постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 530/544/16).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 3 травня 2022 року у справі № 205/5252/19.

В свою чергу, надіслана на офіційну електронну пошту суду заява ОСОБА_1 від 28 червня 2023 року про ухвалення додаткового рішення, не підписана та не скріплена електронним цифровим підписом, на підтвердження чого складено Акт Львівського апеляційного суду про відсутність кваліфікованого електронного підпису ( т. 2 а.с. 227).

Докази про те, що подана ОСОБА_1 заява про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла на офіційну електронну пошту Львівського апеляційного суду, підписана електронним цифровим підписом, відсутні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі №522/3777/17 дійшла висновку, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника) (абзац перший частини восьмої статті 43 ЦПК України). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог, зокрема, частини другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта вказаної статті).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи відсутність у надісланій заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення електронного цифрового підпису особи, яка її подала, таку необхідно повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 43, 183, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення повернути без розгляду особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення заяви особі, яка її подала, не позбавляє можливості подати заяву повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львіввугілля», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання недійсним акту спеціального розслідування нещасного випадку від 26 квітня 2021 року та визнання нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом повернути до Червоноградського міського суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Повний текст ухвали складено 23 серпня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.