Справа № 523/4539/23
Провадження №2/523/2775/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/4539/23 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 03.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Нижньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 04. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 03.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Нижньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 04, стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 15 березня 2023 року до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Однак, у поданій позовній заяві просила суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що 03.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Нижньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 04, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 03.06.2006 року.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства не ведуть.

Від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 27.01.2009 року.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає із позивачкою.

Даний факт відповідачем не заперечувався.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно приписів ч. 2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2023 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2023 рік".

Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2023 року - 2833 гривень, а для дитини віком до 6 років з 01 грудня 2023 року становить 2272 грн.

Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 3000 грн. дитину вказує на те, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд констатує, що в рамках розгляду даної справи представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 надав письмові пояснення по справі, в яких вказує на те, що ОСОБА_3 бажає брати участь у вихованні сина як фізично, так і матеріально, а тому погоджується щодо вимоги стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до переконання, що даний позов підлягає задоволенні в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Солдаткіним О.С. (Ордер серія АІ № 1342207 від 08.03.2023 року).

Підставаю для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Солдаткіним О.С. був Договір № 04/03 про надання професійної правничої допомоги, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 523/4539/23 надано на суму 6500 грн.

Згідно Акту № 1 про прийняття передачу наданих послуг від 04.03.2023 року адвокат надав клієнту правничу допомогу, а саме усуну консультацію, вартість якої 500,00 грн. Окрім цього, згідно Акту № 2 про прийняття-передачу наданих послуг від 06.03.2023 року адвокат підготовив та подав позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вартість послуг 6000,00 грн.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до Постанови ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Досліджуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1037,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, а також на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1037,60 грн. сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 277 278, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, укладений 03.06.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Нижньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 04 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000/три тисячі/грн. щомісячно, починаючи з 15 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500/шість тисяч п`ятсот/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір в розмірі в розмірі 1037/одна тисяча тридцять сім/грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1037/одна тисяча тридцять сім/грн. 60 коп.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 10 серпня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер