ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7508/23 Справа № 171/401/22 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г.Г. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїцивільну справу №171/401/22 за позовом ОСОБА_1 до Зеленодольського міського голови Невеселого Дмитра Юрійовича, Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, Комунального некомерційного підприємства «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року (суддя Строгова Г.Г., повний текст судового рішення складено 07 липня 2023 року),

в с т а н о в и в:

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до Зеленодольського міського голови Невеселого Дмитра Юрійовича, Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, Комунального некомерційного підприємства «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона працювала директором КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради за контрактом № 9 від 29 грудня 2016 року. Відповідно до умов контракту він діє з 29 грудня 2016 року по 28 грудня 2019 року включно. Додатковою угодою № 3 від 27 вересня 2019 року до контракту № 9 було змінено термін контракту, дію якого було продовжено до 28 грудня 2021 року. 01 жовтня 2021 року вона подала заяву на ім`я голови Зеленодольської міської ради Дмитра Невеселого в зв`язку із закінченням дії контракту 28 грудня 2021 року, та відповідно до пункту 25 вказаного контракту просила його продовжити на новий строк. 04 жовтня 2021 року за № 3531/02-11 їй надійшло попередження за підписом Зеленодольського міського голови Дмитра Невеселого про те, що він не має наміру продовжувати термін дії контракту з нею як з керівником вищезазначеного підприємства. Вважає, що ОСОБА_2 не мав повноважень на прийняття даного рішення одноособово, оскільки згідно пункту 7.1 (Управління підприємством) здійснює орган Управління (Засновник) - Зеленодольська міська рада та виконавчий комітет Зеленодольської міської ради. Також, вважає, що відмова виконавчого комітету Зеленодольської міської ради у продовженні контракту з нею як керівником КНП «Зеленодольський центр медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради є протиправною та підлягає скасуванню. Вказує, що станом на 29 грудня 2016 року на момент укладення контракту умова про строковість контракту і конкретний строк його дії не були встановлені чинним законодавством. Отже, процедура вирішення питання про намір продовження контракту з директором підприємства належить його органу управління, виходячи з чого таке рішення не може бути прийняте одноосібно Зеленодольським міським головою без розгляду цього питання Зеленодольською міською радою та виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради як органом управління (згідно статуту Комунального некомерційного підприємства «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги», затвердженого рішенням Зеленодольської міської ради від 21 грудня 2020 року № 73). Зеленодольський міський голова розглянув її звернення від 01 жовтня 2021 року щодо продовження терміну дії контракту як з керівником КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради, за результатами якого повідомив про те, що не має наміру продовжувати термін дії контракту з керівником КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради. При цьому її звернення Зеленодольський міський голова розглянув одноосібно та не передав на розгляд органу управління підприємством - Зеленодольській міській раді та виконавчому комітету Зеленодольської міської ради. 20 грудня 2021 року розпорядженням Зеленодольського міського голови її звільнено з посади директора КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради. З цим розпорядженням її було ознайомлено 20 грудня 2021 року та того ж дня їй вручено трудову книжку. ОСОБА_1 вважає, що прийняте розпорядженням Зеленодольського міського голови № 403/03-01 від 20 грудня 2021 року рішення про її звільнення з посади є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку, а її звільнення протиправним та таким, що підлягає скасуванню з поновленням її на посаді, оскільки міський голова повинен був всі заяви та рішення про її звільнення передати для вирішення цих питань до органу управління підприємством, яким за статутом є Зеленодольська міська рада та виконавчий комітет Зеленодольської міської ради. Тому просила суд поновити їй строк для звернення до суду з зазначеним позовом; розпорядження Зеленодольського міського голови № 403/03-01 від 20 грудня 2021 року про звільнення її з посади директора КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради» визнати протиправним та поновити її на посаді директора КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради»; стягнути з КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2021 року.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Зеленодольського міського голови Невеселого Дмитра Юрійовича, Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області, Комунального некомерційного підприємства «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

З вказаним рішення не погодилася позивачка ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила апеляційний суд скасувати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції є протиправним, оскільки міський голова повинен був передати всі заяви та рішення про її звільнення для вирішення цих питань до органу управління підприємством, яким за статутом є Зеленодольська міська рада та виконавчий комітет Зеленодольської міської ради. Зазначає, що суд доводи щодо захисту її трудових прав і насамперед права на працю, а з тим і застосування норм КЗпП України не розглянув взагалі. Суд не навів жодних доводів того, що вона в установленому законом порядку була звільнена з посади, яку займала на підставі безстрокового трудового договору. Вважає, відмову виконавчого комітету Зеленодольської міської ради у продовженні контракту з нею як керівником КНП «Зеленодольський центр медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради протиправною, оскільки умови праці і діяльності головного лікаря, в подальшому директора, регламентуються трудовим контрактом. Зазначила, що суд неправомірно посилався на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду, оскільки у тих справах спір відносився до повноважень адміністративної юрисдикції.

У відзиві на апеляційну скаргу Зеленодольський міський голова Невелелий Д.Ю. та КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради просили апеляційний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області Фартушна М.В. в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідач Зеленодольський міський голова Невеселий Д.Ю. та представник відповідача КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та про доставку повідомлення. Представник відповідача КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради надав заяву про розгляд справи за його відсутністі.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 розпорядженням міського голови м. Зеленодольська № 216 від 16 серпня 2005 призначена на посаду головного лікаря Зеленодольської міської лікарні з 17 серпня 2005 (а.с. 214 т. 1).

Наказом Зеленодольської міської лікарні № 131-к від 15 квітня 2011 року ОСОБА_1 звільнена з 15 квітня 2011 року за переведенням до Зеленодольської поліклініки Апостолівської ЦРЛ за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (а.с. 215-216 т. 1).

Наказом Апостолівської центральної районної лікарні №194-к від 16 квітня 2011 року прийнята з 16 квітня 2011 року на посаду головного лікаря Зеленодольської поліклініки за переведенням з Зеленодольської міської лікарні (а.с. 220 т. 1).

Наказом Апостоліської ЦРЛ № 237-к від 04 травня 2011 року ОСОБА_1 звільнена з 01 травня 2011 року за переведенням до КЗ «Зеленодольська поліклініка» за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (а.с. 217-218 т. 1).

Розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації №181-р-11 від 04 травня 2011 року, на підставі якого видано наказ 1/к від 04 травня 2011 року позивачка прийнята з 01 травня 2011 року на посаду головного лікаря КЗ «Зеленодольська поліклініка» (а.с. 219, 221-222 т. 1).

Розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації № 56-к-П від 11 жовтня 2011 року на посаду головного лікаря Комунального закладу «Зеленодольський центр ПМСД» призначена ОСОБА_1 (за її заявою від 10 жовтня 2011 року) на умовах контракту (а.с. 26 т.1).

Контрактом від 11 жовтня 2011 року, укладеним з головою Апостолівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 призначена на посаду головного лікаря КЗ «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Апостолівського району Дніпропетровської області на строк з 11 жовтня 2011 року по 10 жовтня 2016 року включно (178-184 т. 1).

Згідно з додатковою угодою №1 від 06 жовтня 2016 року до контракту від 11 жовтня 2011 року та розпорядження Зеленодольського міського голови від 06 жовтня 2016 № 323/04-01 строк контракту продовжений з 11 жовтня 2016 року до укладання контракту з працівником, якого буде призначено на дану посаду за результатами проведеного конкурсу (а.с. 185, 186 т. 1).

Розпорядженням Зеленодольського міського голови №440/04-01 від 29 грудня 2016 року ОСОБА_1 призначена на посаду головного лікаря КЗ «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 29 грудня 2016 року на умовах укладеного контракту (а.с. 115 т.1).

29 грудня 2016 року Зеленодольським міським головою та головним лікарем ОСОБА_1 укладено контракт № 9, відповідно до пункту 25 розділу «Строк дії та інші умови контракту» контракту № 9 від 29 грудня 2016 року сторонами було погоджено, що цей контракт діє з 29 грудня 2016 року по 28 грудня 2019 року включно і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Додатковою угодою № 3 від 27 вересня 2019 року до контракту змінено термін контракту, дію якого було продовжено до 28 грудня 2021 року (а.с. 35-37, 40 т. 1).

Розпорядженням Зеленодольського міського голови № 403/03-01 від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 директора КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» звільнено з 28 грудня 2021 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору (контракту) на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України (а.с. 59 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження № 403/03-01 від 20 грудня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального некомерційного підприємства «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Зеленодольської міської ради» винесене Зеленодольським міським головою правомірно з дотриманням усіх норм чинного законодавства, а позивачкою не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Таке рішення суду першої інстанції відповідає нормам законодавства та обставинам справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (частина 2 статті 23 КЗпП України).

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Припинення трудового договору у зв`язку із закінченням строку його дії не потребує заяви чи будь-якого волевиявлення працівника, адже, підписуючи строковий трудовий договір, надаючи згоду на роботу на відповідній посаді, працівник фактично надав свою згоду на припинення такого договору після закінчення строку, на який його було укладено. Вирішуючи питання про поновлення працівника, який працював за строковим трудовим договором, необхідно враховувати відсутність підстав для поновлення на роботі такого працівника у разі, якщо на момент ухвалення судом рішення у спорі строк трудового договору закінчився.

У такому разі суд може тільки змінити дату звільнення на пізнішу - що відповідає даті закінчення трудового договору.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі № 552/4406/16, 29 січня 2020 року у справі № 552/4406/16-ц, від 20 листопада 2020 року у справі № 759/20705/18.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації № 56-к-П від 11 жовтня 2011 року на посаду головного лікаря Комунального закладу «Зеленодольський центр ПМСД» призначена ОСОБА_1 на умовах контракту. Контрактом від 11 жовтня 2011 року, укладеним з головою Апостолівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 призначена на посаду головного лікаря КЗ «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Апостолівського району Дніпропетровської області на строк з 11 жовтня 2011 року по 10 жовтня 2016 року включно.

За таких обставин, укладенням контракту від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_1 з 11 жовтня 2011 року працювала за строковим трудовим договором.

Розпорядженням Зеленодольського міського голови №440/04-01 від 29 грудня 2016 року ОСОБА_1 призначена на посаду головного лікаря КЗ «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» з 29 грудня 2016 року на умовах укладеного контракту. 29 грудня 2016 року Зеленодольським міським головою та головним лікарем ОСОБА_1 укладено контракт № 9. Відповідно до пункту 25 розділу «Строк дії та інші умови контракту» контракту № 9 від 29 грудня 2016 року, сторонами було погоджено, що цей контракт діє з 29 грудня 2016 року по 28 грудня 2019 року включно і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Додатковою угодою № 3 від 27 вересня 2019 року до контракту змінено термін контракту, дію якого було продовжено до 28 грудня 2021 року.

Розпорядженням Зеленодольського міського голови № 403/03-01 від 20 грудня 2021 року, ОСОБА_1 звільнено з 28 грудня 2021 року, у зв`язку з закінченням строку трудового договору (контракту), пункту 2 статті 36 КЗпП України.

Таким чином, з огляду на викладене, позивачка ОСОБА_1 , підписавши контракт № 9 від 29 грудня 2016 року та додаткову угоду № 3 від 27 вересня 2019 року до цього контракту, погодилась з умовами, викладеними у контракті, зокрема про його припинення у визначений сторонами трудового договору термін.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Зеленодольська міська рада здійснює правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради - є органом управління комунальним майном. Повноваження виконавчих комітетів щодо управлінням комунальним майном визначенні статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Повноваження міського голови визначенні у статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, сільський, селищний, міський голова міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 8, 9 статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюється відповідно до законодавства. Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладення з ним контракту на строк від трьох до п`яти років.

За пунктом 7.2. Статуту КНП «Зеленодольський центр первинної медико-санітарної допомоги» поточне керівництво підприємством здійснює керівник підприємства - директор, який призначається на посаду Зеленодольським міським головою на конкурсній основі шляхом укладання з ним контракту на строк від трьох до п`яти років. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення, інші умови найму визначаються контрактом.

Таким чином, ОСОБА_1 , підписавши контракт № 9 від 29 грудня 2016 року погодилась з умовами, викладеними у контракті.

З системного аналізу наведених вище норм законодавства та матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання в апеляційній скарзі на те, що міський голова повинен був передати всі заяви та рішення про звільнення позивачки для вирішення цих питань до органу управління підприємством, яким за статутом є Зеленодольська міська рада та виконавчий комітет Зеленодольської міської ради є безпідставними, про що вірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Отже, аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошеннята може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 вересня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста