Справа № 438/961/22 Головуючий у 1 інстанції: Ткачова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1044/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Паращака Н.Б. на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25.09.2015 року, а саме: стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, на 1/3 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей такого віку, від дня пред`явлення позову до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилося дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 25.09.2015 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 1200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 серпня 2015 року до досягнення дочкою повноліття. Зазначає, що дочка проживає постійно із нею, весь тягар утримання несе самостійно, натомість відповідач участь в цьому не приймає, хоча працює в банківській установі міста Києва. Крім того зазначає, що несе додаткові витрати у вигляді придбання меблів для влаштування побуту в кімнаті дочки. Однак із введенням воєнного стану на території України, вимушено покинула територію країни та перебуває в республіці Польща, де на постійній роботі не працює, соціальної допомоги не отримує, в той час коли несе витрати щодо утримання належних умов для дочки. У зв`язку із припинення сплати аліментів відповідачем, відсутністю заощаджень у позивача, змушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Крім цього зазначає, що відповідач являється здоровою, працездатно, молодою людиною, який працює в банківській установі, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків.Враховуючи те, що розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у її розвитку, навчанні та вихованні, з урахуванням істотного покращення майнового стану відповідача, просить суд задовільнити позовні вимоги та стягнути судові витрати в сумі 8000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 14 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, на 1/3 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей такого віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) понесені судові витрати в сумі 8000 (вісім тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у доход держави судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Виконавчий лист виданий Бориславським міським судом Львівської області у справі №438/1023/15-ц, провадження №2/438/443/2015 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, на 1/3 частку заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей такого віку, від дня пред`явлення позову до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття - відкликати.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з дня подачі позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її доводи.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Паращак Н.Б., подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду частково незаконним, таким що прийнято судом першої інстанції із рядом помилкових тлумачень норм матеріального Закону, яким врегульовано спірні правовідносини.

ОСОБА_1 не заперечував щодо зміни способу стягнення із нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 із твердої грошової суми на частку із заробітку, бо це закріплене матеріальним законом право одержувача аліментів, незважаючи на те, що твердження у позовній заяві щодо місця праці відповідача не ґрунтуються на жодних належних, допустимих та достатніх доказах.

Однак, відповідач заперечує про стягнення аліментів у частці із заробітку відповідно до заявленого розміру частки аліментів, оскільки вважає, що аліменти у розмірі частки із заробітку відповідача буде достатнім та справедливим розміром аліментів.

Окрім цього зазначає, що суд не врахував, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 27 травня 2019 року уже було змінено розмір аліментів, які з нього стягуються з 1200 грн. на 2500грн.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.17).

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25.09.2015 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 серпня 2015 року до досягнення дочкою повноліття (а.с. 29-30).

Малолітня дитина сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_2 у Польщі, яка 03.03.2022 року перетнула державний кордон, що стверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 21-22)

Позиція Апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Колегія суддів не спростовує право позивача на зміну способу стягнення аліментів, проте вважає, що з врахуванням обставин справи в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з наступним.

Так, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що позивач ОСОБА_2 у 2018 році зверталась з позовною заявою про збільшення розміру аліментів до Бориславського міського суду Львівської області. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 27 травня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 25 вересня 2015 року у справі № 438/1023/15-ц за позовом ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 (три тисячі) грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Виконавчий лист, виданий Бориславським міським судом Львівської області по справі №438/1023/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1200 грн. щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 сепрня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття відкликано.

З огляду на вищенаведене, в суду першої інстанції не було підстав відкликати виконавчий лист виданий Бориславським міським судом Львівської області у справі №438/1023/15-ц, провадження №2/438/443/2015 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з твердої грошової суми в розмірі 1 200 грн., оскільки такий вже було відкликано рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 27 травня 2019 року та було змінено розмір аліментів.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Паращака Н.Б. задовольнити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 14 березня 2023 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2023 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.