Провадження № 22-ц/4808/985/23
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

секретар Кузів А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року у справі за поданням старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ Гвоздецької Р.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року старший державний виконавець Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ Гвоздецька Р.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, мотивуючи подання тим, що на виконанні у Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції старшого державного виконавця Гвоздецької Р.В. знаходиться виконавче провадження 60068373 з виконання виконавчого листа № 347/1035/15, виданого 28.08.2019 про визначення наступного порядку участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: щосуботи з 10.00 год. по 16.00 год та щонеділі з 10:00 год по 16:00 год. в місцевості за місцем перебування ОСОБА_3 , з можливістю спільного відпочинку у виді прогулянок та відвідування дитячих розважальних та виховних закладів. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні, особистому спілкуванні та в прямих контактах з його донькою.

Боржником ОСОБА_2 рішення суду не виконується належним чином, що призвело до вжиття відносно неї заходів примусового виконання у вигляді накладення штрафу.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України 12.06.2023 року повідомлено про те, що ОСОБА_2 неодноразово перетинала державний кордон. Також встановлено, що ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

У зв`язку з тим, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання нею зобов`язань, покладених на неї на підставі виконавчого листа № 347/1035/15, виданого 28.08.2019.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року в задоволенні подання старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ Гвоздецької Р.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, стягувач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання старшого державного виконавця Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ Гвоздецької Р.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають істотне значення для розгляду подання, не враховано відсутність боржника за місцем її проживання, можливість перетину кордону, що свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення. ОСОБА_2 не виконує рішення суду, ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов`язань є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням Косівського районного суду від 12.02.2016 року підтверджується актами державного виконавця від 22.08.2021 року, 28.08.2021 року, 06.08.2022 року, 11.06.2023 року, постановами про накладення штрафу та штрафу у подвійному розмірі від 27.08.2021 року, 08.08.2022 року. Зважаючи на те, що рішення суду про порядок участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком належним чином не виконується, боржник продовжує чинити перешкоди у спілкуванні дитини з батьком та регулярно їздить за кордон на відпочинок разом з дитиною, не повідомляючи належним чином ні ОСОБА_1 , ні ДВС, то існує необхідність у обмеженні права її виїзду за кордон.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до апеляційного суду не надійшло. Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Старший державний виконавець Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління МЮ Гвоздецька Р.В., боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про її розгляд, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, що не явилися до суду.

Заслухавши суддю-доповідача, стягувача ОСОБА_1 , його представника адвоката Тиніва І.Д., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця про обмеження боржника за виконавчим провадженням у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали подання не свідчать про факт ухилення від виконання рішення суду, а тільки про наявність зобов`язання.

Судом встановлено, що на виконанні Івано-Франківського відділу ДВС у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області знаходиться виконавче провадження №60068373 з примусового виконання виконавчого листа №347/1035/15, виданого 28.08.2019 року Косівським районним судом Івано-Франківської області про усунення перешкод ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, участі у її вихованні та визначенні способу участі у вихованні дитини. Боржником в даному провадженні є ОСОБА_2

27.09.2019 року відкрито виконавче провадження.

22.08.2021 року згідно з актом державного виконавця за місцем проживання боржник та її дитина відсутні.

27.08.2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ), оскільки в період 21-22.08.2021 року зустріч ОСОБА_1 з донькою не відбулася з вини ОСОБА_2 , яка не повідомила державного виконавця про зміну місця проживання дитини.

28.08.2021 року боржник з дитиною відсутні за місцем проживання, що встановлено актом державного виконавця.

05.08.2022 року державним виконавцем винесено постанову про призначення виконання рішення на 06.08.2022 та 07.08.2022 року.

06.08.2022 року боржник з дитиною відсутні за місцем проживання, про що державним виконавцем складений акт.

08.08.2022 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 у подвійному розмірі за невиконання рішення суду.

05.08.2022 року ОСОБА_2 письмово повідомила державного виконавця про зміну місця проживання.

11.06.2022 року державним виконавцем складений акт про те, що боржник з донькою за вказаним місцем відсутня.

Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 має паспорт для виїзду за кордон, неодноразово перетинала державний кордон України.

Відповідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як встановлено п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Фактично в матеріалах справи наявні доказі того, що ОСОБА_2 28.08.2021 року, 22.08.2021 року, 06.08.2022 року, 11.06.2023 року не виконала рішення суду стосовно дотримання порядку участі у вихованні спільної дитини ОСОБА_1 . Відповідно, за невиконання рішення суду державним виконавцем винесені постанови про накладення штрафу на боржника від 08.08.2022 року, 27.08.2021 року. Разом з тим, вказані випадки не носять систематичний характер: боржник не забезпечила зустріч дитини з батьком двічі в серпні 2021 року, в серпні 2022 року, в червні 2023 року, в той час, як рішенням встановлено щотижневе право батька зустрічатися з дининою. Інших підтверджень порушень зобов`язання з боку боржника державним виконавцем суду не надано. Не надано також інших підтверджень невиконання рішення суду боржником в матеріалах апеляційної скарги стягувача.

Апелянтом колегії суддів надані відомості, що в червні 2023 року ОСОБА_2 разом із їх спільною дитиною виїжджала на відпочинок в Єгипет. На його думку, обмеження у виїзді за межі України боржника примусить її сумлінно виконувати рішення суду, тому є необхідним і обов`язковим заходом у виконавчому провадженні, і може бути скасовано у випадку належного виконання порядку участі батька у спілкуванні і вихованні дитини.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що тимчасове обмеження матері малолітніх дітей у виїзді за межі України не може тривати довго, зокрема до досягнення дітьми 18-річного віку, оскільки в цьому разі тимчасовий примусовий захід, направлений на виконання рішення немайнового характеру, перетворюється в обмеження волі особи, яка не піддана карному заходу, зокрема, в умовах воєнного стану в державі, та впливає при цьому на обмеження прав та інтересів дитини, місце проживання якої визначено з матір`ю, на противагу правам та інтересам її батька, які в такому разі є привілейованими та ставляться вище прав та інтересів дитини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги стягувача ОСОБА_1 аналогічні підставам, викладеним в поданні державного виконавця, зводяться до незгоди з оскарженим рішенням і не спростовують висновків суду, оскільки не ґрунтуються на положеннях норм процесуального права та спеціального закону, зокрема, ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 09 серпня 2023 року.

Головуюча суддя Є.Є. Мальцева

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський