Провадження № 2/761/2654/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сабті» про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

визнати дії відповідача по допуску на охоронювану територію всупереч договору без реєстрації відповідних осіб, які склали акт, протиправними;

стягнути з ві дповідача на користь позивача нараховані платежі за експлуатацію систем відеонагляду та послуг охорони, в зв`язку з порушенням умов договору;

стягнути з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 150 000,00 грн..

Вимоги позову обгрунтовані тим, що між позивачем та регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області 08.01.2003 року було укладено ряд договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва.

З метою виконання взятих на себе зобов`язань за вказаними договорами, позивач уклав з відповідачем Договір про надання послуг з контрольно-пропускного режиму.

23.01.2014 року та 25.11.2016 року Регіональним відділенням були складені акти за наслідками проведення перевірок щодо здійснення Регіональним відділенням контролю за виконанням позивачем умов договорів купівлі-продажу державного майна №2-НБ-ЗД, №3-НБ-ЗД, №4-НБ-ЗД, №5-НБ-ЗД.

Вказаними актами було зроблено висновки щодо невиконання позивачем умов договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва.

Як зазначає позивач, в порушення положень пунктів 2.1, 4.1.2, 4.1.3 Договору, відповідач не повідомив позивача про перебування на об`єктах представників Регіонального відділення та здійснення ними перевірок без позивача, відповідач не здійснив запис до Журналу реєстрації відвідувачів та до Журналу перевірок, чим порушив умови договору про надання послуг з контрольно-пропускного режиму.

За наслідками здійснених Регіональним відділенням перевірок з позивачем були розірвані договори купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва.

На думку позивача, якщо б відповідач повідомив позивача про здійснення Регіональним відділенням перевірок, то позивач надав би їм всі необхідні документи, що підтверджують виконання позивачем зобов`язань перед Регіональним відділенням.

Отже, оскільки Регіональним відділенням було розірвано договори купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва, позивачем були понесені збитки у розмірі цих договорів, що дорівнює 150 000,00 грн.

14.04.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначив представник, представників Регіонального відділення не було у вказані позивачем дати ні на одному об`єкті, тому і не було здійснено записів у Журналі реєстрації відвідувачів та журналі перевірок про перебування сторонніх осіб на об`єктах.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи за адресою місця знаходження.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність представника відповідача, який не з`явився в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 202 ЦК України).

Частина 1 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).

У відповідності до положень статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

У відповідності до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України).

Як встановлено судом, 30.12.2013 року між ТОВ «Сабті» (далі - Виконавець) і ОСОБА_1 (далі - Замовник) був укладений Договір про надання послуг з контрольно-пропускного режиму об`єктів незавершеного будівництва - «корпус 2-Б» територія, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 ; «корпус 2-В» , на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 ; «площадка РБЦ», територія на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_3 ); «база КБУ», територія на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_3 ) за умовами якого Виконавець зобов`язується надати послуги щодо здійснення контрольно-пропускного режиму та забезпечення встановленого режиму на об`єктах згідно Додатку №1 до цього договору (в т.ч. реєстрація відвідувачів), а Замовник зобов`язується оплатити надані Виконавцем послуги згідно умов цього Договору (п.2.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено зобов`язання Виконавця, серед яких, зокрема він був зобов`язаний, здійснювати реєстрацію всіх осіб, що проходять на територію об`єкта в Журналі реєстрації відвідувачів. Всі представники контролюючих органів, органів державного нагляду (контролю), органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, окрім вказаного журналу здійснюють запис в Журналі перевірок (п.4.1.2), здійснювати візуальне спостереження на об`єкті Замовника за діями третіх осіб, що перебувають на території (п.4.1.3).

Аналогічний договір було укладено між сторонами 30.12.2015 року.

Актами від 23.01.2014 року робочою групою РВ ФДМУ по Київській області встановлено що на момент перевірки покупець - ОСОБА_1 не з`явився, робочій групі не надано документи, які підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу №03-НБ-ЗД від 08.01.2003 «Корпус 2-В», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка мала бути здійснена 23.01.2014 року о 15.00 год., не надано документи, які підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу №5-НБ-ЗД від 08.01.2003 «Площадка РБЦ», що розташований за адресою: АДРЕСА_3, яка мала бути здійснена 23.01.2014 року о 11.00 год.; не надано документи, які підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу №4-НБ-ЗД від 08.01.2003 «База КБУ-22», що розташований за адресою: АДРЕСА_3, яка мала бути здійснена 23.01.2014 року о 13.00 год.

В Актах зазначено, що про проведення перевірки покупця було повідомлено листом РВ ФДМУ по Київській області №11-14-050 від 09.01.2014 року.

Актом від 11.02.2014 року робочою групою РВ ФДМУ по Київській області встановлено що на момент перевірки покупець - ОСОБА_1 не з`явився, робочій групі не надано документи, які підтверджують виконання умов договору купівлі-продажу №02-НБ-ЗД від 08.01.2003 «Корпус 2-Б», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, яка мала бути здійснена 11.02.2014 року з 10.00 год. до 17.00 год.

В Акті зазначено, що про проведення перевірки покупця було повідомлено листом РВ ФДМУ по Київській області №11-14-705 від 27.01.2014 року.

Варто зазначити, що у вказаних актах не зазначено місце їх складання, а тому оскільки суду не надано ні повідомлення, яке було надіслано позивачу 09.01.2014 року та 27.01.2014 року, ні копії договорів купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва, суд позбавлений можливості зробити висновок, що представники Фонду перебували саме на території об`єктів незавершеного будівництва.

В позовних вимогах позивач просив визнати дії відповідача по допуску на охоронювану територію всупереч договору без реєстрації відповідних осіб, які склали акт, протиправними. Однак позивач не надав суду докази, що будь-які особи були допущені на охоронювану територію 23.01.2014 року та 25.11.2016 року. Вказане позивачем також спростовується копіями з журналів реєстрації відвідувачів.

Водночас надані до суду акти від 23.01.2014 року та 11.02.2014 року не підтверджують перебування представників РВ ФДМУ по Київській області на об`єктах, охорону яких здійснювали працівники відповідача.

При зверненні до суду з позовом, позивач просив: стягнути з відповідача на користь позивача нараховані платежі за експлуатацію систем відеонагляду та послуг охорони, в зв`язку з порушенням умов договору, однак позивач не вказав суму таких нарахувань, не надав доказів що він сплатив вказані нарахування. Крім того, під час слухання справи судом не встановлено порушень з боку відповідача умов договору від 30.12.2013 року.

Що ж стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 150 000,00 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Для застосування такого виду відповідальності, який передбачений вищезазначеними нормами є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом стверджував, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повідомив позивача про перебування на території охоронюваного об`єкту представників Регіонального відділення Фонду державного майна України.

Судом під час слухання справи не встановлено, що 23.01.2014 року та 25.11.2016 року на території об`єктів незавершеного будівництва були присутні представники регіонального відділення ФДМУ по Київській області. Крім того, позивач не довів розмір спричинених збитків.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що судом не встановлено порушень відповідачем договору, укладеного між сторонами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 76 - 81, 244-245, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сабті» про відшкодування збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 28 серпня 2023 року

Суддя: Н.Г.Притула