Справа № 570/296/23
Номер провадження 2/570/479/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.

за участю секретаря судового засідання Ганцева В.В.,

позивач - не з`явився,

представник відповідача 1 - не з`явилася,

відповідач 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

25 січня 2023 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - відповідач 1) та ОСОБА_2 (далі - відповідач 2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст заяв по суті справи.

У позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, поданої до суду 17 березня 2023 року, позивач просить:

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" , інд. 04080, Київська область, м. Київ, Подільський р-н, вулиця Кирилівська, будинок 40 - відшкодування страхової виплати у розмірі 42270 грн (сорок дві тисячі двісті сімдесят грн), а також понесені додаткові витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 8200 грн (вісім тисяч двісті грн) відповідно до Рахунку № 260.22ЕД від 25 листопада 2022 р. та квитанції №0.0..1. від 25.11.2022 року;

2. Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 03.04.2015 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 - моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

3. Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 03.04.2015 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 - понесені витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката у розмірі 20000,00 грн (двадцять тисяч грн).

4. Судові витрати покласти на відповідачів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 19 жовтня 2022 року о 07 год. 40 хв. на автодорозі Північний під`їзд до м. Рівне с. Бармаки сталося ДТП за участі його автомобіля PEUGEOT Partner д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіля FORD Scorpion д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .

Позивач стверджує, що 19 жовтня 2022 року ним як потерпілим в ДТП було повідомлено Рівненську дирекцію "Українська пожежно-страхова компанія" про дорожньо-транспортну пригоду, оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована за полісом № АТ/1932453 у Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія", після чого 25 жовтня 2022 року експертом даної компанії було проведено огляд його транспортного засобу та складено протокол технічного огляду КТЗ.

Як вбачається з позовної заяви, оскільки станом на 21 грудня 2022 року позивач не отримав жодної інформації щодо розгляду його заяви про відшкодування майнової шкоди, внаслідок ДТП, він звернувся до судового експерта про проведення експертного автотоварознавчого дослідження, за висновком якого вартість завданого йому матеріального збитку станом на момент ДТП становить 121667,33 грн. Однак, відповідач 1 виплатив йому 05.01.2023 страхове відшкодування в розмірі 52926,90 грн, а 15.03.2023, згідно заяви про зменшення позовних вимог, відповідачем 1 здійснено виплату у розмірі 26470,43 грн. Оскільки, на думку позивача, відповідач 1 не в повній мірі виконав своє зобов`зання по відшкодуванню страхової виплати, то з нього слід достягнути 42270 грн.

Крім того, у позовній заяві позивач стверджує, що в результаті протиправних дій відповідача 2, якого постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, було спричинено пошкодження майна, яке було спільним майном подружжя, зазначена подія призвела до погіршення самопочуття, виникнення нервового стану, порушення сну, хвилюваннях, незручностях в побуті, у зв`язку з чим позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн, яку просить стягнути з ОСОБА_2

27 березня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача 1, в якому Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відзиві ПрАТ "УПСК" стверджує, що здійснила у повному обсязі виплату страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу позивача у розмірі 79397,33 грн, вважає, що позивач прийшов до помилкових висновків, що на страховика покладається обов`язок щодо виплати страхового відшкодування розміру матеріального збитку, оскільки висновком експерта, що виконаний на замовлення позивача, визначено, що ремонт пошкодженого транспортного засобу являється економічно необґрунтованим, а в цьому випадку страховиком відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Таким чином, на думку відповідача 1, страховому відшкодуванню підлягає сума в розмірі 79397,33 грн (121667,33 грн - 42270 грн), яка і була виплачена позивачу.

Крім того, у відзиві відповідач 1 заперечує проти прийняття до уваги висновку експерта №260.22 ЕД, проведеного на замовлення позивача в частині розрахунку ринкової вартості транспортного засобу після ДТП (вартість залишків), а також стверджує, що у ПрАТ "УПСК" не виник обов`язок відшкодовувати позивачу витрати на проведення ним експертного дослідження, оскільки страховик оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у встановлений п.34.2 ст.34 Закону України строк (протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП).

24 травня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій вважає, що з відзив був поданий з порушенням встановленого судом строку без поважних причин, а оскільки клопотання про поважність пропуску такого строку у справі відсутні, то вказаний відзив та додані до нього документи не можуть враховуватись судом під час розгляду справи відповідно до ст.191 ЦПК України.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що відповідач 1 лише 05 січня 2023 року перерахував йому страхове відшкодування в сумі 52926,90 грн та 15 березня 2023 року страхове відшкодування в сумі 26470,43 грн, що є порушенням п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. При цьому, позивач зазначає, що жодного узгодження з ним розміру страхового відшкодування ніхто не проводив, а всі його заяви з даного приводу залишалися проігнорованими відповідачем.

Оскільки з дати подання повідомлення про ДТП, заяви на відшкодування до моменту відшкодування пройшло 109 днів, позивач вважає, що не можна погодитися з позицією відповідача, що ним у встановленому законом порядку оцінено шкоду та сплачено страхове відшкодування, а долучений відповідачем звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, який складено 06 березня 2023 року, тобто майже через п`ять місяців після ДТП та після відкриття провадження судом у даній справі не може бути належним та допустимим доказом у справі та не може враховуватись судом під час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, позивач просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

У поданому до суду електронною поштою клопотанні представник відповідача 1 зазначила, що позовні вимоги ПрАТ "УПСК" визнає частково - у сумі 8200 грн стосовно відшкодування витрат на проведення експертної оцінки.

Відзив відповідача 2 ОСОБА_2 на позовну заяву до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання на 10:00 год. 28 лютого 2023 року.

28 лютого 2023 року за клопотанням представника відповідача 1 розгляд справи відкладено на 22 березня 2023 року о 12:00 год.

22 березня 2023 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 09 червня 2023 року о 11:00 год.

09 червня 2023 року у зв`язку з неналежним повідомленням учасника справи про час та місце розгляду справи, судове засідання відкладено на 17 липня 2023 року о 11:00 год.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 серпня 2023 року прийнято заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 17 березня 2023 року, у судовому засіданні оголошено перерву до 15 вересня 2023 року до 10:00 год.

15 вересня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 12 жовтня 2023 року до 09:30 год.

12 жовтня 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 01 листопада 2023 року до 10:00 год.

01 листопада 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 05 грудня 2023 року до 10:15 год.

05 грудня 2023 року у зв`язку з неявкою сторін у справі, розгляд справи відкладено на 28 грудня 2023 року о 11:30 год.

У судове засідання 28 грудня 2023 року сторони не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд даної справи без його участі. Представник відповідача 1 надіслала електронною поштою до суду клопотання, в якому просила провести судове засідання 28 грудня 2023 року без участі представника ПрАТ "УПСК".

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов наступних висновків.

Щодо пропуску відповідачем 1 встановленого судом строку для подання відзиву на позовну заяву та наслідків пропуску подання долучених до відзиву доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48), ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» отримала ухвалу суду про відкриття провадження у справі 21.02.2023 року за довіреністю, тоді як відзив останнім було подано 20 березня 2023 року, а відтак відповідачем 1 пропущено визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, поновити який відповідач 1 не просить, про причини поважності пропуску зазначеного строку не повідомляє.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У зв`язку з вищезазначеним, суд не приймає до уваги поданий відповідачем 1 відзив на позовну заяву та долучені до нього докази.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2022 року о 07 годині 40 хвилин на а/д Північний під`їзд до м. Рівне в с. Бармаки Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом автомобілем Ford Scorpio, номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot Partner державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року у справі № 570/3930/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На дату вчинення вказаного ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_2 Ford Scorpio, номерний знак НОМЕР_3 , був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом №АТ/1932453 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно умов якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становила 130000 грн.

За змістом електронного повідомлення, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 25.11.2022 отримала запрошення ОСОБА_1 на огляд 26.11.2023 о 13:00 автомобіля Peugeot Partner НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку № 260.22ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 15 грудня 2022 року судовим експертом Картавовим Ю.О., за заявою ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, становить 121667,33 грн. Ринкова вартість автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, становить 7590,50 грн.

Вартість вказаної судової автотоварознавчої експертизи згідно рахунку № 260.22ЕД від 25 листопада 2022 року становила 8200,00 грн, яка була сплачена позивачем цього ж дня згідно дублікату квитанції 0.0..1.

Як зазначено позивачем та не заперечується представником відповідача, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила ОСОБА_1 05 січня 2023 року страхове відшкодування згідно акту №175/037/022731/22/1 у розмірі 52926,90 грн, а 15 березня 2023 року сплатила страхове відшкодування у розмірі 26470,43 грн.

Щодо позовної вимоги про відшкодування страхової виплати.

Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

У ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

У ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (п.30.1 ст.30 Закону № 1961-IV).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Судом встановлено і не заперечується позивачем та представником відповідача 1, що ПрАТ «УПСК» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 79397,33 грн окремими платежами, а саме: 05 січня 2023 року 52926,90 грн та 15 березня 2023 року 26470,43 грн.

При цьому, представник відповідача 1 у судовому засіданні визнала, що зазначене страхове відшкодування виплачене позивачу несвоєчасно, а його друга частина перерахована ОСОБА_1 після відкриття провадження у даній справі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно та у встановленому законом порядку звернувся до страховика із заявою про відшкодування завданих ДТП матеріальних збитків, однак останній не в повній мірі діяв добросовісно та несвоєчасно виплатив позивачу страхове відшкодування.

Визначаючи вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, яка становить 121667,33 грн, судовий експерт виходив з того, що якщо вартість відновлювального ремонту на момент оцінки перевищує ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження, то матеріальний збиток приймається в розмірі, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, оскільки такий КТЗ відновлювати економічно недоцільно. Із вказаного висновку також вбачається, що ринкова вартість автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, становить 7590,50 грн

Суд враховує, що відповідач 1, як зазначає його представник, склав звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу лише 06.03.2023, тобто після відкриття судом провадження у справі, тоді як оцінку збитків проведено 19.10.2022 р.

За таких обставин, суд приймає до уваги висновок № 260.22ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , складений 15 грудня 2022 року судовим експертом Картавовим Ю.О., за заявою ОСОБА_1 , як єдиний належний у справі доказ, яким обґрунтовано вартість матеріального збитку та погоджується з наведеними у ньому розрахунками.

Оскільки такий матеріальний збиток склав 121667,33 грн, а відповідачем 1 відшкодовано лише 79397,33 грн, то з останнього підлягає стягненню різниця між вартістю збитку та відшкодованою сумою, яка становить 42270,00 грн (121667,33 грн - 79397,33 грн).

У зв`язку з вищезазначеним, позовна вимога про стягнення з відповідача 1 страхової виплати у розмірі 42270,00 грн підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» додаткових витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Ч.1 ст.106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика).

За змістом пункту 5.1 Методики, за рішенням особи, яка залучила експерта, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе у разі надання нею даних, необхідних для проведення дослідження.

Як вбачається з висновку № 260.22ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 15 грудня 2022 року судовим експертом Картавовим Ю.О., за заявою ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого в ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, становить 121667,33 грн. Ринкова вартість автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 19.10.2022 р., станом на момент ДТП, становить 7590,50 грн.

Під час розгляду справи відповідач 1 не заявляв клопотання про призначення відповідної автотоварознавчої судової експертизи, а поданий ним звіт № 048_SOS_-41 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, який складено лише 06.03.2023, тобто після відкриття судом провадження у справі, судом до уваги не приймається.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач 1 не надав доказів на противагу поданого позивачем висновку № 260.22ЕД експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Peugeot Partner реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного 15 грудня 2022 року, не спростував визначений розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу після ДТП, а отже не довів, що такий розмір збитків визначено судовим експертом неправильно.

Крім того, суд враховує, що у клопотанні від 28 грудня 2023 року, поданого до суду електронною поштою, відповідач 1 визнає позовну вимогу в частині стягнення з нього відшкодування витрат на проведення експертної оцінки у сумі 8200 грн.

Оскільки, відповідач 1 не спростував несвоєчасність складеного ним звіту № 048_SOS_-41 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, визнав позовну вимогу у цій частині, а висновок судового експерта від 15 грудня 2022 року оплачений позивачем за власні кошти, що підтверджується дублікатом квитанції 0.0..1, суд приходить до висновку, що вартість вказаної судової автотоварознавчої експертизи згідно рахунку № 260.22ЕД від 25 листопада 2022 року яка становила 8200,00 грн, підлягає стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Щодо стягнення з відповідача 2 моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі №487/6970/20).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

Позивач зазначив у позовній заяві та підтвердив у судовому засіданні, що в результаті протиправних дій ОСОБА_2 пошкоджено його майно автомобіль Peugeot Partner, що вплинуло на якість його повсякденного життя, що призвело до погіршення самопочуття та виникнення нервового стану, психологічних наслідків, що полягали в порушенні сну, хвилюваннях, незручностях в побуті.

Протиправність дій відповідача 2 встановлена постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 листопада 2022 року у справі № 570/3930/22, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача у даному випадку, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а також недопущення безпідставного збагачення позивача за рахунок винної у ДТП особи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з винуватця ДТП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 15000,00 грн, у зв`язку з чим дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з дублікату квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 24.01.2023, ОСОБА_1 за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 1169,41 грн.

Оскільки судовий збір за подання даного позову повинен був становити 1073,60 грн, а позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 відносно позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» задоволено на 29,7 % (15000 х 100 / 50470). Таким чином, судовий збір, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача 2 становить 318,80 грн (29,7 х 1073,60 / 100), а судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача 1 становить 754,80 грн (1073,60 318,80).

Щодо стягнення з відповідача 2 витрат на правову допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Як докази отримання ним правової допомоги у даній справі, позивач надав: договір про надання правової (правничої) допомоги від 19 січня 2023 року, акт здачі-приймання послуг правової допомоги від 19 січня 2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 7 від 19 січня 2023 року, відповідно до яких гонорар за правову допомогу у даній справі склав 20000,00 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що у даній справі адвокат позивача жодного разу не взяв участі у судових засіданнях у даній справі, при цьому правова допомога згідно акту здачі-приймання послуг правової допомоги від 19 січня 2023 року полягала у ознайомленні та аналізу наданих клієнтом документів, вивчення судової практики з даної категорії справ, надання консультацій, збирання доказів та надіслання адвокатського запиту, підготовці позовної заяви до Рівненського районного суду Рівненської області.

На переконання суду, вказаний розмір правової допомоги, яку просить стягнути позивач у даній справі в розмірі 20000,00 грн є дещо завищеним, а тому підлягає зменшенню судом до 10000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги до відповідача 2 задоволені частково, тобто на половину від того, що просив позивач, а тому розмір зменшених судом витрат на судову допомогу, який підлягає стягненню з відповідача 2 на користь позивача становить 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" , інд. 04080, Київська область, м. Київ, Подільський р-н, вулиця Кирилівська, будинок 40 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , відшкодування страхової виплати у розмірі 42270,00 грн (сорок дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.), а також понесені додаткові витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 8200,00 грн (вісім тисяч двісті гривень 00 коп.) відповідно до Рахунку № 260.22ЕД від 25 листопада 2022 р. та квитанції №0.0..1. від 25.11.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 03.04.2015 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 03.04.2015 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені витрати, пов`язані з правовою допомогою адвоката у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" , інд. 04080, Київська область, м. Київ, Подільський р-н, вулиця Кирилівська, будинок 40 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 754,80 грн (сімсот п`ятдесят чотири гривні 80 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 03.04.2015 р., дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 318,80 грн (триста вісімнадцять гривень 80 копійок).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач 1: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", , місцезнаходження: вул. Кирилівська, буд. 40, м. Київ;

відповідач 2: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 08 січня 2024 року.

Суддя Гладишева Х.В.