Справа №303/6963/23
2/303/1079/23
ряд. стат. звіту №57

РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Звертаючись до суду, позивач стверджував, що відповідач 27 березня 2023 року в загальнодоступній групі соціальної мережі Facebook опублікував інформацію про те, що адвокат Мельник П.П. скоїв тяжкі злочини. Просив (1) визнати недостовірною та (2) зобов`язати відповідача спростувати зазначену інформацію, покликаючись на те, що вона принижує його гідність, честь та ділову репутацію, (3) стягнути з відповідача 100 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач позов не визнав, вважав заявлені вимоги необґрунтованими з огляду на відсутність у його тексті тверджень щодо злочинної діяльності позивача та недоведеність моральної шкоди.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2023 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Визнано недостовірною та такою, що порочить гідність, честь та ділову репутацію позивача, оприлюднену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у відкритій групі «Мукачево.ТАК» соціальної мережі Facebook, інформацію про вчинення адвокатом ОСОБА_1 тяжких злочинів, зокрема незаконного заволодіння помешканням у центрі міста за підробленими документами.

Зобов`язано відповідача не пізніше п`яти днів з дня набрання цим рішенням законної сили видалити публікацію, що містить зазначену інформацію та спростувати її шляхом повідомлення про ухвалене у цій справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту на особистій сторінці відповідача в соціальній мережі Facebook, та не видаляти це повідомлення протягом наступних після його опублікування 120 (ста двадцяти) днів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14 листопада позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, які складаються з 3220 грн. судового збору та 9600 грн сплачених експерту за проведення семантико-текстуального дослідження.

Відповідач вважає вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема із залученням експертів та проведенням експертизи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3220,80 грн, зокрема за дві вимоги немайнового характеру 2147,20 грн і за вимогу майнового характеру 1073,60. грн (а. с. 67).

З огляду на те що у задоволенні вимоги позивача щодо грошової компенсації моральної шкоди відмовлено з відповідача на його користь підлягають стягненню 2147,20 грн.

Щодо вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 139 ЦПК України експерт отримує винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

До позовної заяви у цій справі позивач долучив висновок експертизи фахівця Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, згідно з яким поширена відповідачем інформація містить твердження про вчинення ОСОБА_1 тяжких злочинів, яке може бути для нього принизливим та завдати шкоди його діловій репутації.

На підтвердження витрат, пов`язаних з проведенням експертизи позивач надав акт про виконання робіт (надання послуг), згідно з яким він сплатив виконавцю 9600 грн (а. с. 29).

У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Розв`язання цього спору, зокрема вирішення питання щодо того, чи є поширена відповідачем інформація такою, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, не вимагало застосування спеціальних лінгвістичних знань. Свідченням тому є рішення по суті справи, при ухваленні якого судом не використовувалися надані позивачем висновки експерта.

Таким чином, позивачем не підтверджено наявність об`єктивної та нагальної необхідності у залучені експерта та проведенні експертизи. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги практику ЄСПЛ, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом національного права, суд відмовляє у відшкодуванні витрат позивача на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок судового збору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий Юрій Мирошниченко