Провадження №2-з/369/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

25.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що було предметом електронних торгів, проведених 21.08.2023 року, за реєстровим номером лоту 532225, оформлених протоколом № 593609 проведення електронного аукціону (торгів), а саме об`єкт незавершеного будівництва (багато квартального житлового будинку), загальною площею 1344,2 кв.м. та земельна ділянка площею 0,101 га, із кадастровим номером :03:006:0032, за адресою: АДРЕСА_1 ) та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод готових сніданків «Аеро-ЗЕТ», Державному підприємству «СЕТАМ», Приватному виконавцю Валявському Олександру Анатолійовичу, їх посадовим особам, та/або будь-яким третім особам вчиняти дії з оформлення результатів електронних торгів, проведених в 21.08.2023 року, за реєстровим номером лоту 532225, оформлених протоколом № 593609 проведення електронного аукціону (торгів).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивачем готується позовна заява до Києво-Святошинського районного суду Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ГОТОВИХ СНІДАНКІВ «АЕРО-ЗЕТ», Державного підприємства «СЕТАМ», приватного виконавця Валявського О.А. про визнання недійсними результатів електронних торгів.

Крім того, заявник вказував, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.11.2022 року у справі № 145/751/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за попереднім договором в сумі 409600,00 гривень, 3 % річних в сумі 10200,00 гривень, інфляційні втрати в сумі 10000,00 гривень та судовий збір в сумі 3798,28 гривень.

08.02.2023 року приватним виконавцем Валявським О.А. на підставі виконавчого листа у справі № 145/751/22 відкрито виконавче провадження № 70982148.

18.08.2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду у цивільній справі № 145/751/22 відкрито провадження.

20.08.2023 року заявником на адресу (в тому числі електронну) приватного виконавця Валявського О.А. та ДП «СЕТАМ» направлено заяву щодо зупинення виконавчого провадження та не проведення 21.08.2023 року аукціону з продажу майна.

Проте, не зважаючи на вказані заяви аукціон було проведено та сформовано протокол № 593609.

Згідно вказаного протоколу переможцем аукціону стало ТОВ «ЗГС «АЕРО-ЗЕТ».

22.08.20023 року позивачем направлено ТОВ «ЗГС «АЕРО-ЗЕТ» заяву щодо не здійснення оплати за майно, і утримання від підписання договору купівлі-продажу придбаного 21.08.2023 року на аукціоні майна у виконавчому провадженні № 70982148.

Натомість виконавче провадження № 70982148 приватним виконавцем Валявським О.А. зупинене лише 22.08.2023 року після проведення електронного аукціону з продажу майна позивача.

Окрім того, зауважував, що придбане ТОВ «ЗГС «АЕРО-ЗЕТ» майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000309 від 10.07.2022 року.

На підставі наведеного, заявник зазначає, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Посилання на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду не підкріплено належними доказами по справі, зокрема не зазначено, які саме права позивача не можливо буде поновити в разі ухвалення можливого рішення про задоволення позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Предметом спору між майбутніми сторонами є визнання недійсними електронних торгів, тобто безпосередньо стосовно самого нерухомого об`єкта спору майнового характеру між сторонами не існує.

Разом з тим, у випадку задоволення позову таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, не є майновим та не носить зобов`язального характеру.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсними електронних торгів.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись статтями 149-153, 258, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заява ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Янченко