Справа №295/7659/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року м. Житомир

Богунський районий суд м. Житомира в складi:

головуючого суддi Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представників суб`єктів оскарження Кульбій-Кухар Ю.В., Сікорської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнi в приміщені Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавчого округу Волкової Євгенії Олегівни по винесенню постанови від 21.102021 р., про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди від 03.11.2021 р., про арешт коштів від 04.11.2021 р., про арешт нерухомого майна, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомир перебуває скарга ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни по винесенню постанови від 21.10.2021 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, від 03.11.2021 про арешт коштів, від 08.11.2021 про арешт майна.

Скаржник просить постановити ухвалу про визнання оскаржуємих дій, рішень та бездіяльності неправомірними.

Визнати неправомірними постанови від 21 жовтня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, від 03 листопада 2021 р. про арешт коштів, від 04 листопада 2021 р. про арешт майна та скасувати їх, допустивши негайне виконання судового рішення.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкову Є.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника), винести постанову про повернення виконавчого документу стягувану, зняти арешт на рухоме та нерухоме майно та вилучити записи про арешт майна.

В судовому засіданні представник скаржника наполягав на задоволені скарги обгрунтовуючи свою позицію наданими суду доказами.

Представник ПАТ «Мегабанк» заперечувала проти задоволення скарги наполягаючи на її необгрунтованості.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. адвокат Сікорська О.А. надала суду оригінали документів виконавчого провадження та заперечувала проти задоволення скарги наполягаючи на її необгрунтованості.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, встановив.

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває скарга ОСОБА_3 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. під час виконання виконавчого листа Богунського районного суду м. Житомира в цивільній справі № 295/7659/15-ц за позовом ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Виконавче провадження ВП 67220154 було відкрито на підставі виконавчого листа № 295/7659/15-ц виданого 24.03.2020 Богунським районним судом м. Житомира.

Відповідно до пункту 7 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі має бути обов`язково зазначено строк пред`явлення рішення до виконання. Відповідно до пункту 1, статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Судом, при досліджені виконавчих документів, згідно відміток, що містяться на зворотній стороні виконавчого листа було встановлено, що виконавчий документ попередньо вже пред`являвся стягувачем до виконання до відділів державної виконавчої служби, а тому приватним виконавцем Волковою Є.О. було застосовано норму п. 1 частини 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» - Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку:

«Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі «…пред`явлення виконавчого документа до виконання…»

Згідно відмітки, що міститься на звороті виконавчого листа було встановлено, що даний виконавчий лист 22.09.2021 р. повернутий був стягувачу на підставі п.1, ч. 1, ст. 37 Закону - стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно інформації з АСВП приватним виконавцем було встановлено, що виконавчий лист № 295/7659/15-ц виданий 24.03.2020 р. Богунським районним судом м. Житомира був на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до вище сказаного порушень щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання приватним виконавцем не було допущено. Отже дії виконавця носять виключно законних характер та здійсненні в рамках чинного законодавства.

Судом встановлено, що 21.10.2021 р., на поштову адресу приватного виконавця надійшов оригінал заяви про прийняття виконавчого документу до виконання та оригінал виконавчого листа № 295/7659/15-ц від 24.03.2020 р. виданий Богунським районним судом м. Житомира про:

«Стягнути з солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість по кредитному договору №1-05/2008-МК-USD від 28.03.08р. в розмірі 254 004,63 доллара США, штраф 210852 грн.86 коп., з яких заборгованість по основному боргу 218990,90 доларів США, по відсотках 35013,73 доларів США, нараховані штрафи 210 852 грн.86 коп. станом на 22.04.2015.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість по кредитному договору №2-05/2008-МК-USD від 28.03.08р. в розмірі 41610,76 доларів США, штраф 117194,07 грн. з яких заборгованість по основному боргу 40247,87 доларів США, по відсотках 1362,89 доларів США, нараховані штрафи - 117194,07 грн. станом на 22.04.2015.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 7 308 грн. в рівних частинах з кожного по 2 436 грн.»

Відповідно до норм статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону, приватним виконавцем було розпочато виконавче провадження ВП № 67220154, шляхом винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, копію котрої, відповідно до норм статті 28 Закону, було направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 8245 від 21.10.2021 року рекомендованою кореспонденцією боржнику для виконання.

Додатково, пунктами 2 постановляючої частини постанови про відкриття виконавчого провадження, боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про його доходи та майно, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Станом на 30.11.2021 боржником так і не було надано Декларацію про майно та доходи боржника фізичної особи, встановленого Міністерством юстиції України зразка, що доводить факт умисного ухилення боржника від виконання судового рішення.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, керуючись нормами ст. 3, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 45 Закону та ч.7 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в розмірі 10% від сум, що підлягають примусовому стягненню з боржника на користь стягувача.

21.10.2021 копії вище зазначеної постанови, відповідно до норм статті 28 Закону, було направлено боржнику у виконавчому провадженні за вих. № 8255 від 21.10.2021 року рекомендованою кореспонденцією (поштове відправлення № 462).

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

З інформації наведеної вище можна зробити висновок, що всі постанови виконавчого провадження з ідентифікатором доступу до інформації, що містяться в виконавчому провадженні, направлялися рекомендованою кореспонденцією.

Щодо вимог скаржника по факту накладення арештів на рахунки судом встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону «Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника» встановлено, що: стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.»

З метою отримання інформації про наявність у боржника коштів у фінансових установах на території України, до банків приватним втконавцем було направлено запит з вимогою надати інформацію про наявність відкритих в національній та/або іноземній валюті боржником рахунків.

03.11.2021, керуючись статтею 56 Закону, приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику, копію котрої було направлено рекомендованою кореспонденцією банківським установам для виконання, а боржнику до відома. Боржнику постанова про арешт коштів була направлена рекомендованою кореспонденцією за вихідним № 9068 від 03.11.2021 (поштове відправлення № 048).

Згідно інформації, що міститься на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» рекомендоване поштове відправлення № 084 «відправлення вручене: особисто 11.11.2021».

Вчинення приватним виконавцем дій (накладенням арешту на кошти боржника) відповідає співмірності та передбачає співвідношення накладення арешту наслідків від невжиття заходів забезпечення виконання боргового зобов`язання та негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав та законних інтересів, як Стягувача так і Боржника.

Виходячи з наведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що вжиті приватним виконавцем заходи з арешту активів боржника є прямим обов`язком приватного виконавця, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», а в жодному разі не неправомірними діями, як про те зазначає Боржник.

Станом на день розгляду скарги боржник не виконав судове рішення, будь-яких платежів в рахунок погашення боргу перед стягувачем не здійснив, документального підтвердження про факт повної або часткової сплати боргу згідно судового рішення виконавцю не надав, декларацію про майно та доходи боржника фізичної особи, затвердженою МЮУ, не подав, жодних пропозицій щодо шляхів вирішення питання заборгованості не надав.

Щодо вимог скаржника про арешту майна боржника судом встановлено. Згідно зі статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладене стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати перш за все. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Будь-яких пропозицій щодо часткової сплати суми боргу та шляхів вирішення даного спірного питання до приватного виконавця від боржника не надходило.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У своїй заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач наполягає накласти арешт на все належне боржнику рухоме та нерухоме майно, в тому числі майнові (речові) права на нерухоме майно.

08.11.2021, керуючись статтею 56 Закону, приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди виконавця та витрат виконавчого провадження 8 886 703,13 грн, копію котрої, відповідно до норм статті 28 Закону, було направлено сторонам виконавчого провадження за вих. № 9157 від 08.11.2021 рекомендованою кореспонденцією, боржнику до відома (поштове відправлення № 092).

Згідно інформації, що міститься на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» рекомендоване поштове відправлення № 092 «відправлення вручене: особисто 17.11.2021»

Виходячи з наведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що вжиті приватним виконавцем заходи щодо арешту майна боржника, є прямим обов`язком приватного виконавця, передбаченим Законом, а в жодному разі не неправомірними діями.

Враховуючи, що Закон зобов`язує приватного виконавця вживати заходи примусового характеру для виконання рішення суду, проголошеного іменем України, такі дії не можуть вважатися неправомірними, так як покликані захистити порушене право стягувача та виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

Виконання рішення суду чи судового наказу в цивільній справі здійснюється відповідно до ст. 267 ЦПК України, Закону «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженою наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та інших правових актів.

Обов`язковість виконання судових рішень, як невід`ємна складова частина права громадянина на справедливий суд, встановлена також практикою Європейського Суду з прав людини та відповідними нормами (ст. ст. 6, 13, ст.1 Першого протоколу) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З урахуванням встановленого судом скарга ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. по винесенню постанови від 21.102021, про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, від 03.11.2021 р. про арешт коштів, від 08.11.2021 про арешт майна не підлягає задоволенню.

У зв`язку з вище викладеним, керуючись ст. ст. 10-13, 43, 49, 58, 260, 263, п. 10 ст. 440 ЦПК України та ст. 18, 50 Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавчого округу Волкової Євгенії Олегівни по винесенню постанови від 21.10.2021, про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди від 03.11.2021, про арешт коштів від 04.11.2021 про арешт майна, відмовити.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка