Справа номер 479/822/23 Головуючий суду першої інстанції Репушевська О. В.
Провадження номер 22-ц/812/895/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Коломієць В. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю. В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2023 року, постановлену за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення її позову до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості спадкового майна.

Позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 14 квітня 2023 року вона звернулася до Кривоозерської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері. До складу спадкового майна, крім нерухомого майна, входить рухоме майно, зокрема, транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 та є спільною сумісною власністю її батьків.

Нотаріусом їй повідомлено, що включити це майно до складу спадщини без згоди її батька ОСОБА_3 , за яким зареєстровано транспортний засіб, не можливо.

Посилаючись на те, що вона та її батько ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги після смерті її матері ОСОБА_4 , згоди про поділ спадщини ними не досягнуто, позивач просила стягнути із ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію вартості належної їй частки у спадковому майні померлої ОСОБА_4 , яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме автомобіля марки ВАЗ, модель 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 в розмірі 12 500 грн.

Разом із позовом ОСОБА_2 подала заяву про вжиття заходів забезпечення її позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_3 на праві власності транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи свою заяву, позивач вказувала, що відповідач, за яким зареєстровано спірний автомобіль, може його відчужити, що ускладнить у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2023 року у задоволені заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що заявником не наведено належного обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надано належних та допустимих доказів, які мали б підтвердити, що ОСОБА_3 вживаються заходи, спрямовані на відчуження рухомого майна. Крім того, в матеріалах справи та до заяви про забезпечення позову не додано документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на вказаний автомобіль.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її заяви.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначала, що в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання рішення (підтвердженням є відмова відповідача добровільно включити рухоме майно до спадкової маси, що спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом).

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що зважаючи на обставини справи, позовні вимоги та надані докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позовної заяви ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на майно.

Позивачем на час розгляду заяви про забезпечення позову не було надано суду доказів, що невжиття заходів забезпечення поданого нею позову про стягнення компенсації вартості спадкового майна може призвести до неможливості у майбутньому ефективно захистити її порушені права, а також факту намагання відповідача реалізувати спірне майно.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у даному випадку відсутній зв`язок між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову.

За такого, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 16 серпня 2023 року.