Провадження № 2/537/1074/2023
Справа № 524/5487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Маханьков О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчуці Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд хвалити рішення, яким визнати постанову ВП № 70848987 від 26.01.2023 такою, що відкрита з процесуальними та з матеріальними порушеннями про відкриття провадження на користь установи, яка не може бути належним отримувачем та зобов`язати закрити провадження за цими документами; зобов`язати закрити провадження ВП № 70848987 як таке, що відкрито з порушенням закону.

Позовна заява обґрунтована тим, що Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області прийняло рішення від 18.08.2021 по справі № 524/2365/21 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованість за надані послуги, на підставі чого було відкрито виконавче провадження № 70848987 від 26.01.2023 з процесуальними та з матеріальними порушеннями.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до норм ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, врегульовано Розділом VI ЦПК України.

Зокрема, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено нормами Розділу VII ЦПК України, а саме, згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В ході примусового виконання у вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем 26.01.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач у даній справі є боржником у виконавчому провадженні, на кошти якого державним виконавцем накладено арешт, а предметом позову є скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 року по справі № 577/4541/20 зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу (ч. 2 ст.186 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні ВП №70848987 відкритому на підставі виконавчого листа, що виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області і арешт коштів здійснено державним виконавцем у даному виконавчому провадженні для вжиття заходів примусового виконання рішень, суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки законом визначений інший порядок для звернення до суду за захистом порушеного права позивача, а тому слід відмовити у відкритті провадженні у справі на підставі п. 1.ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ст. ст. 260, 353 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадженні у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Автозаводського відділу ДВС у м. Кременчуці Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, роз`яснити позивачу, що він має право на оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця, у порядку, встановленому ст. 447 ЦПК України до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.