ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7737/23 Справа № 185/6284/19 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця та приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Ломп Ю.С. та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О..

Вказана скарга мотивована тим, що він є боржником за виконавчим листом № 185/6284/19 від 06 лютого 2020 року, виданим Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». За вказаним виконавчим документом здійснюється одночасно два виконавчих провадження № 61584857 та № 71821981, в яких винесено постанови про звернення стягнення на доходи боржника та арешт коштів боржника на підставі одного і того ж самого виконавчого листа, що призводить до подвійного стягнення заборгованості. Державним та приватним виконавцями не дотримано вимог закону про обмеження загального розміру усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника, не враховано, що з боржника стягуються аліменти у розмірі 50 відсотків заробітку (доходу) щомісячно в межах виконавчого провадження № 63968618. Також заявник вказує на те, що ним до теперішнього не було отримано на поштову адресу копій постанов про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження, тобто він не був належним чином повідомлений про початок примусового виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо звернення стягнення на доходи боржника, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 липня 2020 року ВП № 61584857, визнати неправомірними дії державного виконавця щодо арешту коштів боржника, скасувати постанову про арешт коштів боржника від 24 листопада 2022 року ВП № 61584857, визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо арешту коштів боржника, скасувати постанову про арешт коштів боржника від 16 травня 2023 року ВП № 71821981, визнати неправомірними дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на доходи боржника, скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 травня 2023 року ВП № 71821981, зобов`язати приватного виконавця повернути заявнику кошти 1590,21 грн., стягнені внаслідок неправомірних дій. Також заявник просив поновити строк для подання скарги.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року скаргу задоволено частково, а саме, визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О., вчинені в межах виконавчого провадження № 71821981 при примусовому виконанні виконавчого листа № 185/6284/19 від 06 лютого 2019 року, виданого Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника постановою від 17 травня 2023 року; Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. відкликати з виконання постанову від 17 травня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 ; Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. надіслати на адресу боржника ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2023 року рекомендованим поштовим відправленням. В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що копії матеріалів виконавчих проваджень не містять доказів належного повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення. Крім того, суд вказав, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 71821981 винесена 16 травня 2023 року, в цій постанові зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів. Того ж дня 16 травня 2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника, та 17 травня 2023 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника. Тобто перед винесенням постанови про звернення стягнення на доходи боржника у вигляді заробітної плати виконавець повинен був пересвідчитися, у відсутності чи недостатності у боржника коштів на рахунках та майна, на яке можливо звернути стягнення. На день винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника не закінчився строк подання боржником декларації про доходи, визначений постановою про відкриття виконавчого провадження (п`ять робочих днів), а тому такі дії приватного виконавця слід визнати неправомірними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його скаргу задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приватний виконавець у порушення норм чинного законодавства не перевірив наявність відкритих виконавчих проваджень, що призвело до стовідсоткового стягнення його пенсії.

15 вересня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

11 жовтня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник приватного виконавця ОСОБА_2 - адвокат Левада В.В. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 06 лютого 2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі № 185/6284/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 39 729 грн. та судових витрат у сумі 3 721 грн..

23 березня 2020 року державним виконавцем Павлоградського МРВ ДВС було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61584857 з примусового виконання виконавчого листа № 185/6284/19, виданого 06 лютого 2020 року.

Встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 61584857 було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника постановою від 03 липня 2020 року, копію постанови направлено для виконання до ТОВ «Фабрика дверей Будмайстер».

Крім того, постановою від 24 листопада 2022 року звернено стягнення на кошти на рахунках боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, які належать боржнику ОСОБА_1 ..

Постановою державного виконавця від 17 грудня 2022 року виконавчий лист № 185/6284/19 від 06 лютого 2020 року повернуто стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що копії матеріалів виконавчих проваджень не містять доказів належного повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення. Крім того, суд вказав, що перед винесенням постанови про звернення стягнення на доходи боржника у вигляді заробітної плати виконавець повинен був пересвідчитися, у відсутності чи недостатності у боржника коштів на рахунках та майна, на яке можливо звернути стягнення. На день винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника не закінчився строк подання боржником декларації про доходи, визначений постановою про відкриття виконавчого провадження (п`ять робочих днів), а тому такі дії приватного виконавця слід визнати неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак не може погодить з висновками, викладеними в резолютивній частині ухвали, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Встановлено, що Постановою державного виконавця від 17 грудня 2022 року повернуто виконавчий документ стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення.

Скориставшись своїм правом, визначеним Законом України Про виконавче провадження, ТОВ «ФК «ЄАПБ», як стягувач, повторно звернулося із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 185/6284/19 від 06 лютого 2020 року, до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О..

Постановою від 16 травня 2023 року відкрито виконавче провадження № 71821981 з виконання виконавчого листа № 185/6284/19 від 06 лютого 2020 року.

При цьому, стягувачем у заяві про відкриття провадження у справі зазначено про часткове погашення боргу і визначено суму залишку боргу станом на день подання заяви.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів скаржника про подвійне стягнення заборгованості за одним і тим самим виконавчим документом та здійснення одночасно двох виконавчих проваджень, так як вони спростовані матеріалами справи.

В рамках цього виконавчого провадження винесено постанову від 15 травня 2023 року про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках в банках згідно наведеного переліку, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Крім того, 17 травня 2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копію постанови направлено для виконання до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», тобто за місцем роботи боржника.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону).

Тобто, державний та/або приватний виконавець перед накладенням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладення арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладення арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами (частини друга, третя статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зняття арешту з коштів здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зроблено такі висновки: «Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»)».

Отже, законодавець обмежив розмір утримань із пенсії, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на пенсію, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину пенсії, що перевищує граничну межу таких відрахувань, оскільки протилежне буде надмірним тягарем для боржника та позбавить його засобів існування.

Арешт не може бути накладений на кошти, що складають пенсію боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти пенсії боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із неї, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Втім, на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають, зокрема, пенсію, таке обмеження не поширюється.

Для боржника надання підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення завданих негативних наслідків.

Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21).

Оскільки звернення стягнення та накладення арешту на пенсію боржника понад встановлені Законом розміри заборонено, колегія суддів вважає накладений державним виконавцем арешт коштів боржника від 24 листопада 2022 року в рамках виконавчого провадження № 61584857 є таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що обмеження ОСОБА_1 у користуванні грошовими коштами, якими є його пенсія є незаконним та таким, що підлягає захисту.

За змістом статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як визначено статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Дії виконавців щодо накладення арешту на кошти боржника у банківських установах та звернення стягнення на доходи боржника у вигляді заробітної плати вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в межах їх повноважень.

Відрахування з доходів боржника проводиться підприємством, яке виплачує заробітну плату, при цьому саме підприємство зобов`язано застосовувати обмеження відрахувань, визначені статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено, що копії матеріалів виконавчих проваджень не містять доказів належного повідомлення боржника про початок примусового виконання судового рішення.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, саме на виконавця законом покладено обов`язок надіслати боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.

Матеріали виконавчого провадження № 71821981, яке наразі здійснюється приватним виконавцем, містять копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2023 року та супровідного листа про направлення постанови на адресу стягувача та боржника.

Однак відсутні докази надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням.

Вказане підтверджує доводи ОСОБА_1 щодо не отримання ним копії постанови про відкриття виконавчого провадження та в зв`язку із цим, не обізнаність про початок виконавчих дій.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що Постанова про відкриття виконавчого провадження № 71821981 винесена 16 травня 2023 року, в цій постанові зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів.

Цього ж дня 16 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що відповідає положенням частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» та свідчить про відсутність правових підстав для скасування вказаної постанови, оскільки боржник працює в приватному акціонерному товаристві ДТЕК Павлоградвугілля, а тому має джерело доходу.

17 травня 2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, які він отримує у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Тобто, перед винесенням постанови про звернення стягнення на доходи боржника у вигляді заробітної плати виконавець повинен був пересвідчитися, у відсутності чи недостатності у боржника коштів на рахунках та майна, на яке можливо звернути стягнення.

У порушення зазначених норм права, не дочекавшись закінчення строку подання боржником декларації про доходи, який визначений постановою про відкриття виконавчого провадження (п`ять робочих днів) приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Вказане свідчить про порушення приватним виконавцем порядку звернення стягнення на доходи боржника, а тому такі дії є неправомірними, а постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 травня 2023 року ВП № 71821981, як незаконна підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про зобов`язання приватного виконавця відкликати з виконання постанову від 17 травня 2023 року про звернення стягнення на доходи боржника, та зобов`язання надіслати на адресу боржника копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2023 року рекомендованим поштовим відправленням, такими, що виходять за межі прохальної частини скарги, а тому з цих підстав ухвала підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді вказаної скарги порушив норми процесуального права, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, про часткове задоволення скарги в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2023 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та приватного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ломп Юлії Станіславівни про арешт коштів боржника від 24 листопада 2022 року ВП № 61584857;

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника;

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 травня 2023 року ВП № 71821981.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко