Справа № 128/1297/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Літневській А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку земельної ділянки, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за №133. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,033 га, кадастровий номер :02:010:0172 для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :02:010:0196, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка). Вважаючи себе єдиною спадкоємицею після померлого, позивачка в установленому законом порядку звернулася до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. з відповідною заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить ОСОБА_3 , як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після перевірки наданих документів, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2022 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачка не підтвердила факту родинних відносин та не надала належним чином завірену копію рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Так, Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 грудня 2022 року заяву позивачки задоволено та встановлено факт, що вона постійно проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після отримання судового рішення заявниця вдруге звернулася до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.01.2023 року на земельну ділянку, площею 0,033 га, кадастровий номер :02:010:0172 для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстровано в реєстрі за №51. В подальшому, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №14/02-31 від 18 січня 2023 року нотаріусом Шаргородській І.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину іншої земельної ділянки, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :02:010:0196, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) з підстав відсутності правовстановлюючого документу на відповідну частку померлого. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шикунова А.О. подала суду заяву згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просять його вимоги задовольнити, змін та доповнень не має, справу просять слухати за її відсутності.

Представник відповідача в особі голови Стрижавської селищної ради Демченко М.І. подали суду заяву, згідно якої при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду та справу просять розглянути у їх відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 подала заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за №133, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,033 га, кадастровий номер :02:010:0172 для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :02:010:0196, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

08.06.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, зареєстрованого в реєстрі за № 902, за яким були визначені взаємні зобов`язання сторін. Відповідно, до умовОСОБА_3 (відчужувач) та ОСОБА_1 (набувач) уклали договір, за яким відчужувач передає у власність набувачу належну йому на праві особистої приватної власності 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та доглядом довічно (а.с.8).

Відповідно до копії довідки КП «ВООБТІ» від 09.03.2022 № 26, згідно матеріалів інвентаризаційної (реєстраційної) справи № 1205, станом на 31.12.2012, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , зареєстровано Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 7 за реєстровим № 500, наступним чином: 01.09.2006 за ОСОБА_3 - 1/2 частка на підставі рішення Вінницького районного суду від 29 травня 2006 року, справа № 2-756, 2006; 28.02.2000 за ОСОБА_4 - 1/2 частка на підставі Договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого 21 лютого 2000 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою О.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 341 (а.с. 17).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 05 грудня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт, що вона постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.18-20).

18.01.2023 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,033 га, кадастровий номер :02:010:0172 для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстровано в реєстрі за №51 (а.с.15-16).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №14/02-31 від 18 січня 2023 року нотаріусом Шаргородській І.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину іншої земельної ділянки, загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :02:010:0196, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з підстав відсутності правовстановлюючого документу на відповідну частку померлого ОСОБА_3 (а.с.21-22).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, при вирішенні судового спору суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач не просить стягнення судових витрат, тому суд вирішує залишити судові витрати за позивач.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,15 га, кадастровий номер :02:010:0196, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.І. Бондаренко