Справа № 308/1487/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, шляхом стягнення з останнього заподіяної майнової шкоди в розмірі 45 601,78 грн та 3000,00 грн на відшкодування витрат на оплату послуг оцінювача.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 03 листопада 2022 року о 13 год. 00 хв. в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 114, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля марки «MERCEDES-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Водія ОСОБА_2 , в установленому законом порядку, визнано винним у порушенні вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП позивачці були заподіяні матеріальні збитки в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в розмірі 45 601,78 грн. Крім цього, позивачкою понесені витрати в розмірі 3000 грн, як оплата вартості послуг оцінювача за складання звіту про оцінку. Позивачка є законним користувачем пошкодженого автомобіля. Відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати завдані позивачці збитки, у зв`язку з чим, остання просить стягнути вищевказані збитки з ОСОБА_2 в судовому порядку.

Третього липня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, з огляду на те, що розмір завданої шкоди позивачем визначено на підставі звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу за № 53/11/22 від 10.11.2022, який не відповідає вимогам закону щодо висновку експерта, а отже є неналежним та недопустимим доказом у справі. Додатково посилається на те, що відповідача не було належним чином повідомлено про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву та просила її задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2022 року в справі про адміністративне правопорушення № 308/15260/22 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців. Дана постанова набрала законної сили 28 листопада 2022 року.

Як вбачається зі змісту постанови, 03.11.2022, близько 13 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 114, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив пп. 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 .

З довіреності серії НСТ № 357623 від 19.12.2022 року, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноважив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розпоряджатися належною йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 автомашиною марки «MERCEDES-BENZ E200», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно зі звітом про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 53/11/22 від 10.11.2022, вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «MERCEDES-BENZ E200» (W211), реєстраційний номер НОМЕР_3 , без врахування ВТВ становить 45 601,78 гривень.

Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Водночас, зі змісту даної статті вбачається, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно зі статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України (згідно з діючою редакцією ЦК України, це відповідно ст.ст. 1166, 1167) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано шкоди.

Як встановлено з постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2022 року у справі № 308/15260/22, відповідач, 03.11.2022, близько 13 год. 00 хв., керуючи транспортним засобом марки «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_2 в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 114, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив пп. 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини вчинення відповідачем дій, що зазначені в даній постанові про адміністративне правопорушення, в силу ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач, на підтвердження факту заподіяння йому майнової шкоди неправомірними діями відповідача надав докази, які суд визнав належними, допустими, достовірними та достатніми.

Зокрема, про факт завдання шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відповідачем, наявності шкоди, завданої майну позивачки, а також причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та наявністю шкоди, свідчать у своїй сукупності: постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою визнано відповідача винним у вчиненні порушення правил дорожнього руху, які призвели до пошкодження транспортних засобів, звіт про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 53/11/22 ФОП ОСОБА_5 з відповідними додатками, складеними за результатом огляду пошкодженого автомобіля, в якому зафіксовані локалізація та види пошкоджень.

При цьому, слід зазначити, що заперечення представника відповідача не спростовують зазначених доказів. Зокрема, заперечення відповідача, щодо неналежності звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 при оцінці розміру заподіяної шкоди, суд не бере до уваги, з огляду на помилковість висновків відповідача щодо природи даного засобу доказування, який за твердженням останнього, повинен оцінюватись як висновок експерта. Однак, суд здійснив оцінку даного документу, як письмового доказу, поданого позивачем на підтвердження розміру своїх вимог, який відповідачем жодним чином не спростований. Даний звіт підготовлений до відкриття провадження у справі, що, в силу ч. 3 ст. 102 ЦПК України, виключає визначення даного доказу як висновка експерта. З додатків до звіту вбачається, що звіт підготовлений належним суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідну правову кваліфікацію та достатній фаховий рівень підготовки та кваліфікації. Відповідач не був позбавлений права надати висновок експерта, інші докази, що спростовують висновки оцінювача, або клопотати перед судом про призначення експертизи.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що вимога позивачки про стягнення з відповідача 45 601,78 грн на відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля "Mercedes-Benz E200", д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обгрунтована та підлягає задоволенню.

Разом з цим, слід зазначити, що не підлягають стягненню з відповідача суми, сплачені позивачкою за виготовлення суб`єктом оціночної діяльності звіту про оцінку, з огляду на те, що ці витрати були здійснені до відкриття провадження у справі, у звіті відсутні відомості про те, що він виготовлений з метою використання у даній справі, і дані витрати не є витратами, пов`язаними із залученням експерта, проведенням експертизи.

Зокрема, у звіті зазначено, що мета оцінки є визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу для наступного розрахунку суми страхового відшкодування.

Окрім цього, слід зазначити, що дані витрати не відносяться до майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки не знаходяться у причинному зв`язку з діями відповідача щодо порушення правил дорожнього руху.

Таким чином, на підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11, 23, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 78, 80, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 45 601,78 грн (сорок п`ять тисяч шістсот одна грн 78 коп.) на відшкодування майнової шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля "Mercedes-Benz E200", д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1073,60 грн (тисяча сімдесят три грн 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні вимоги про стягнення 3000,00 грн на відшкодування витрат на оплату послуг оцінювача відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за результатами апеляційного розгляду.

Повне рішення суду складено 05 вересня 2023 року.

Суддя Н.І. Зарева