Справа № 487/2352/23
Провадження № 2/487/1408/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

30.08.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Павлової В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №487/2352/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі часини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з відповідним позовом і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільний син сторін є повнолітнім, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням в Навчально-науковому інституті інженерії Національного університету «Одеська морська академія (м. Одеса). Син до навчання проживав з позивачем і у вільний від навчання час також проживає з позивачем. Зараз позивач не працює. Відповідач має можливість надавати допомогу у розмірі 1/4 частки від заробітку без погіршення його матеріального стану. Наведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 27.04.2023 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву не надіслав.

Третя особа в судове засідання повторно не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позивачем позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Враховуючи викладене, у відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 13.04.2021 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано компетентний орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису №1295 від 17 травня 2005 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Миколаївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вказавши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Громадянина України. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з дня подання позову, тобто з 11 березня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Також зі змісту вищенаведеного рішення вбачається, що позивач є матір`ю ОСОБА_3 .

Зі змісту Довідки директора НУ «Одеська морська академія» (м. Одеса) Колегова М. від 28.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 2101 групі за напрямком «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація «Управління судновими технічними системами і комплексами, Навчально-наукового інституту інженерії НУ «Одеська морська академія» (м. Одеса), денної форми навчання за державним замовленням. Зарахований наказом ректора №499 від 22 серпня 2022 року. Термін навчання закінчується 30 червня 2026 року.

Матеріалами справи підтверджено, що повнолітній син ОСОБА_3 зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . (витяг з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 27.04.2023 року №13.23-24313-2023 та копія паспорту серії НОМЕР_1 ).

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

В даному випадку суд вважає, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням сина, а відповідач має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення навчання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, жодних заперечень не висловив.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

При цьому, слід зазначити, що посилання позивача на стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставним, оскільки зазначена норма розповсюджується на дітей, які не досягли 18-ти річного віку, а тому до повнолітньої особи застосуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Так, виходячи зі змісту положень ст. 201 Сімейного кодексу України, стаття 182 Сімейного кодексу України, яка визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, не застосовується до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином.

Відтак, розмір аліментів на повнолітнього сина сторін, слід визначити без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 26.04.2023 року.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 1073.60 грн. відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,282,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із продовженням навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 26.04.2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2026 р., за умови продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073.60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя С.В. Щербина