Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" серпня 2023 р. 128/2192/23

2/145/709/2023

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Штотько А.А.,

розглянувши у відкритому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну матір,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 .

З 16.03.2022 вона є інвалідом в зв`язку з онкологічним захворюванням, має інвалідність 3 групи, значні протипоказання та застереження умов праці та обмеження за станом здоров`я.

За станом здоров`я та за наявності онкологічного захворювання: після перенесеної операції 17.09.2019, 6 курсів хіміотерапії, на зараз діагноз - неходжлінська лімфома 3 стадія, клінічна група 2, потребує значних витрат на купівлю ліків, проходження обстежень.

Окрім того, хворіє на гіпертонічну хворобу 2 СНО, дифузний кардіосклероз, виразкову хворобу 12-палої кишки, двобічний гонартроз, остеохондроз шийного відділу хребта ПДОА лівого колінного суставу.

Через існування вказаних хвороб, вона потребує постійної терапії медичними препаратами, проходження обстежень, вартість яких складає значні суми.

Вона є пенсіонеркою за інвалідністю, отримує пенсію у розмірі 2 760 грн з березня 2023 року, попередній розмір пенсії складав 2300 грн. Всього за 6 місяців з грудня 2022 року по травень 2023 року пенсія отримана у розмірі - 15 180 грн.

Проживає вона разом з чоловіком та відповідачем.

Чоловік ОСОБА_3 , також є пенсіонером за віком, отримує пенсію за віком. Всього за 6 місяців з грудня 2022 року по травень 2023 року пенсія отримана у розмірі 15 180 грн.

Вони несуть значні витрати за сплату комунальних послуг. Отримати субсидію на сплату комунальних послуг для неї неможливо, так як відповідач не надає довідку про дохід, зареєстрований за однією адресою з нею та її чоловіком.

В неї склався тяжкий майновий стан, оскільки розмір пенсії, яку вона та чоловік отримують, не забезпечує її нормальної життєдіяльності та можливості належного лікування та виконання всіх приписів лікарів, що призводе до погіршення стану її здоров`я та загострення хронічних хвороб.

Відповідач такої допомоги в добровільному порядку їй не надає.

Інших утримувачів вона не має, місце знаходження її доньки ОСОБА_4 не відомо, вона виїхала до Російської Федерації ще у 2012 році, з вказаної дати зв`язок з нею втрачено.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його доходів щомісячно та довічно.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 просить справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, відповідно до якої позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 (а.с.6).

Позивачка має статус пенсіонера (а.с.9),є особою з інвалідністю 3 групи (а.с.7) та отримує пенсію по інвалідності (а.с.10).

Також встановлено, що позивачка має ряд захворювань.

Судом встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є здоровою, працездатного віку особою, має можливість допомагати матері матеріально, заявлені позовні вимоги визнає.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 08.06.2023 (дати подання позову) - довічно.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073, 60 грн.

Керуючись статтями 1, 79, 175, 202, 204, 205 Сімейного Кодексу України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 08 червня 2023 року, і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 14 серпня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.