Справа № 592/5467/22
Провадження № 6/592/82/23
УХВАЛА

31 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді Костенка В.Г., з участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву державного виконавця Ковпаківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Большакова Сергія Михайловича про звернення стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», по виконанню судового наказу по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Об`єднаної первинної організації профспілки працівників машинобудування та металообробки Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

з участю стягувача ОСОБА_1 , представника боржника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець просить звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 627 853,83 грн., що належать АТ «Сумське НВО», яке має заборгованість перед ОПОППММПАТ «Сумське НВО».

Свої вимоги мотивує ти, що у нього на виконанні перебуває судовий наказ №592/5467/22 виданий Ковпаківським районним судом м.Суми 22.08.2022 про стягнення з ОПОППММПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у сумі 627 853,83 грн.. Згідно листа від 14.03.2023 №60/5 АТ «Сумське НВО» визнало заборгованість перед ОПОППММПАТ «Сумське НВО» у сумі 2 838 079,65 грн.. Виконавець вважає, що можливо звернути стягнення на кошти, що належать АТ «Сумське НВО», яке має заборгованість перед боржником.

АТ «Сумське НВО» надало заперечення проти заяви державного виконавця і просить відмовити у задоволенні. Заперечення мотивовані тим, що зазначений лист підприємство не видавало і не підтверджувало заборгованість. Дійсну суму заборгованості по сплаті внесків підприємству не відомо. Натепер у суді перебуває справа №592/4738/23 за позовом ОПОППММПАТ «Сумське НВО» до АТ «Сумське НВО» про стягнення членських внесків та рішення ще не прийнято.

В судовому засіданні стягувач та представник боржника підтримали заяву державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 440 ЦПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд відмовляє в задоволенні такої заяви, якщо вона подана після закінчення строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до такої особи, або строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення коштів з такої особи на користь боржника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 440 ЦПК України за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову.

Частиною 6 ст. 440 ЦПК України передбачено, що одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 440 ЦПК України про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

З аналізу наведених вище положень закону можна зробити висновок про те, що виконавець вправі порушувати перед судом питання про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у разі, якщо ця особа не оспорюється або підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Інших умов підтвердження заборгованості для вирішення цього питання процесуальне законодавство не містить.

Згідно ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, даною нормою передбачена процедура звернення стягнення як на майно боржника, що перебуває в інших осіб, так і на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб, саме виконавцем (державним/приватним), у порядку наданих йому повноважень Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Також ч. 4 ст. 53 даного Закону передбачає, що на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Для звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником, достатнім є лише доведення наявності заборгованості іншої особи перед боржником, що підтверджується належними доказами, зокрема, відповідним рішення суду в іншій справі та беззаперечність заборгованості особи, якій належать кошти.

З наведених заяви державного виконавця та заперечень АТ «Сумське НВО», вбачається, що особа, яка має заборгованість перед боржником заперечує проти заборгованості. Таке заперечення особи є істотною перешкодою для звернення стягнення на кошти.

Ураховуючи наведене на час постановлення цієї ухвали у суду немає достатніх підстав для звернення стягнення на грошові кошти, що належать АТ «Сумське НВО», а відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 440 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні заяви державного виконавця Ковпаківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Большакова Сергія Михайловича про звернення стягнення на грошові кошти Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання».

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне рішення складене 07.08.2023.

Суддя В.Г. Костенко