К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2023 року місто Київ

справа № 756/16109/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/838/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Белоконної І.В. від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ "Альфа-Банк" про захист прав споживача банківських послуг шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що 2 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та акціонерним банком "ІКАР-БАНК", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк" (найменування в подальшому змінено на АТ "СЕНС БАНК"), укладено договір про іпотечний кредит № 197/2/2005, на забезпечення виконання якого, 25 грудня 2005 року укладено іпотечний договір № 197, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

2 грудня 2005 року та 9 лютого 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ "ІКАР-БАНК" та ОСОБА_3 було укладено договір

поруки № п197/2/2005, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по договору про іпотечний кредит № 197/2/2005.

25 червня 2021 року ОСОБА_1 на підставі Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", який набрав чинності 23 квітня 2021 року, звернулася із заявою до АТ "Альфа-Банк" про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, повідомила про виконання всіх визначених умов та надала необхідні документи.

Листом від 9 липня 2021 року відповідач повідомив, що зобов`язання за кредитним договором не підлягають реструктуризації, оскільки підпунктом 2 пункту 7 Розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" передбачено виключення, зокрема, наявності у майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна. 5 червня 2021 року майновим поручителем ОСОБА_3 відчужено шляхом дарування ОСОБА_4 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а тому підстави для реструктуризації відсутні.

3 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила банку заяву із поясненням, що станом на день звернення у майнового поручителя було відсутнє нерухоме житлове майно, однак знову отримала відмову.

Посилаючись на те, що закон вимагає відсутність іншого житлового нерухомого майна саме на дату подання заяви про обов`язкову реструктуризацію, позивач просив суд зобов`язати відповідача провести реструктуризацію її заборгованості згідно договору про іпотечний кредит № 197/2/2005 від 2 грудня 2005 року відповідно до умов Закону України "Про споживче кредитування".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" у майнового поручителя ОСОБА_3 було наявне інше нерухоме житлове майно, а тому у відповідача не виникло обов`язку з реструктуризації заборгованості ОСОБА_1 . Крім того, позивачем не було додано до заяви про реструктуризації заборгованості усіх необхідних документів, передбачених підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV Закону України "Про споживче кредитування", а саме про склад сім`ї позичальника, розширену інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стовно кожного члена сім`ї позичальника та майнового поручителя, зокрема доньки ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що судом неправильно застосовано положення пункту 7 Розділу IV Закону України "Про споживче кредитування", оскільки станом на момент подання заяви про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредиту ОСОБА_3 було відсутнє нерухоме житлове майно. Так, будинок АДРЕСА_2 подарований ОСОБА_4 ще 5 червня 2021 року, а будинок АДРЕСА_3 був подарований ОСОБА_4 31 липня 2013 року.

Позивач не була зобов`язана подавати інформацію про доньку ОСОБА_4 , оскільки вона є повнолітньою особою, проживає окрема і непов`язана з нею спільним побутом, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, відповідач своєчасно не подав відзив на позовну заяву, натомість надав письмові заперечення безпосередньо в судовому засіданні 26 вересня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом і судом строки, при цьому поновити їх не просив. За вказаних обставин суд не мав права приймати надані відповідачем докази.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник АТ "СЕНС БАНК" - Сидорова Ю.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала та просила залишити рішення суду без змін.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 2 грудня 2005 року між акціонерним банком "ІКАР-БАНК", правонаступником якого є АТ "Альфа-Банк", укладено договір про іпотечний кредит № 197/2/2005, за умовами якого банк надав позивачу грошові кошти в сумі 38 500,00 дол. США з кінцевим строком повернення до 2 грудня 2038 року.

2 грудня 2005 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ "ІКАР-БАНК" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № п197/2/2005, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по договору про іпотечний кредит № 197/2/2005.

25 грудня 2005 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ "ІКАР-БАНК" та ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , укладено іпотечний договір № 197, за умовами якого іпотекодавці передали банку належну їм на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

9 лютого 2007 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ "ІКАР-БАНК" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 197/2/2005, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань по договору про іпотечний кредит № 197/2/2005.

25 червня 2021 року ОСОБА_1 на підставі Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті", який набрав чинності 23 квітня 2021 року, звернулася із заявою до АТ "Альфа-Банк" про проведення обов`язкової реструктуризації заборгованості за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, повідомила про виконання всіх визначених умов та надала необхідні документи.

Листом від 9 липня 2021 року відповідач повідомив, що зобов`язання за кредитним договором не підлягають реструктуризації, оскільки підпунктом 2 пункту 7 Розділу IV Закону України "Про споживче кредитування" передбачено виключення, зокрема, наявності у майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна. 5 червня 2021 року майновим поручителем ОСОБА_3 відчужено шляхом дарування ОСОБА_4 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а тому підстави для реструктуризації відсутні.

3 серпня 2021 року ОСОБА_1 направила банку заяву із поясненням, що станом на день звернення у майнового поручителя було відсутнє нерухоме житлове майно.

Листом від 26 серпня 2021 року АТ "Альфа-Банк" повідомило про відсутність підстав для проведення реструктуризації заборгованості.

30 листопада 2022 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено зміни щодо найменування АТ "Альфа-Банк" - змінено на АТ "СЕНС БАНК".

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про споживче кредитування" метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів і кредитодавців, створення належного конкурентного середовища на ринках фінансових послуг та підвищення довіри до нього, забезпечення сприятливих умов для розвитку економіки України, гармонізація законодавства України із законодавством Європейського Союзу та міжнародними стандартами.

Стаття 3 Закону України "Про споживче кредитування" визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.

13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" № 1381-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).

Цим законом внесено зміни до Закону України "Про споживче кредитування", а саме Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.

Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до

договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України.

Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:

- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);

- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).

Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення

договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).

У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів.

Аналізуючи норми наведеного вище Закону слід дійти висновку, що у заяві про проведення реструктуризації заборгованості зазначається інформація про належні на праві власності об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду, саме на дату (момент) підписання заяви, а не на день набрання чинності Законом № 1381-IX.

Як убачається з матеріалів справи, станом на 25 червня 2021 року (день подання заяви про реструктуризацію) ані у позивача, ані у майнового поручителя ОСОБА_3 не перебували у власності інше житлове нерухоме майно, окрім квартири, що є предметом іпотеки і використовується ними як місце постійного проживання (а.с. 68).

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 31 липня 2013 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 належний йому на праві власності будинок АДРЕСА_3 . Запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 15 травня 2021 року (а.с. 76).

Згідно договору дарування житлового будинку та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 5 червня 2021 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_2 (а.с.50-51, 52).

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним доказам, а тому висновок про наявність у майнового поручителя іншого нерухомого житлового майна не відповідає обставинам справи.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що підставою для відмови банком у проведенні реструктуризації була саме наявність у майнового поручителя іншого житлового майна, а не відсутність певних документів, передбачених підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV Закону України "Про споживче кредитування", як на те помилково послався суд першої інстанції.

З пояснювальної записки до проекту Закону 1381-IX убачається, що необхідність його прийняття була спрямована, зокрема, на захист прав та законних інтересів позичальників, що отримали споживчі кредити в іноземній валюті, від зловживань з боку кредитодавців, а тим більше тих кредитодавців, які надавали кредити в іноземній валюті людям, у яких взагалі відсутні доходи в іноземній валюті, забезпечення додаткових законодавчих гарантій захисту конституційного права кожної людини на житло, що, в свою чергу, опосередковано посилює законодавчий захист кожної людини на життя та здоров`я тощо.

Таким чином, зобов`язання, передбачені укладеним між сторонами договором про іпотечний кредит № 197/2/2005 від 2 грудня 2005 року, підлягають обов`язковій реструктуризації, а тому відмова відповідача у задоволенні заяви є незаконною, а позовні вимога підлягають до задоволення.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову, з АТ "СЕНС БАНК" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства "СЕНС БАНК", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати акціонерне товариство "СЕНС БАНК" провести реструктуризацію заборгованості ОСОБА_1 згідно договору про іпотечний кредит № 197/2/2005 від 2 грудня 2005 року відповідно до Закону України "Про споживче кредитування".

Стягнути з акціонерного товариства "СЕНС БАНК" (місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100; Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2 270 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 8 лютого 2023 року.

Головуючий

Судді: