Справа № 729/327/23
2/729/165/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 вересня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Кузюри В.О.

за участі : секретаря Ященко Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця справу за позовом Бобровицької міської ради Чернігівської області до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об"єкту самочинного будівництва ,-

В С Т А Н О В И В :

Бобровицька міська рада звернулася до суду з позовом в якому просить зобов"язати ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення об"єкту самочинного будівництва, а саме гаражу, що розташований за межами приватної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обгрунтовують тим, що 12.05.2021 року комісія Бобровицької міської ради здійснила обстеження земельної ділянки комунальної власності міської ради в селищі Мирне на предмет правомірності розміщення на ній господарської будівлі на АДРЕСА_1 за межами приватної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

В ході обстеження з"ясовано , що нежитлова будівля - гараж "Г" розміщений на землях комунальної власності Бобровицької міської ради .

Під час обстеження ОСОБА_2 надала документи , що підтверджують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:03:000:2642 з розміщеними на ній об"єктами нерухомості та з підставами набуття нерухомого майна у власність. Також нею був наданий технічний паспорт , виготовлений на ім"я її покійного чоловіка 10.04.2017 року в якому гараж "Г" вказаний як самовільна забудова. У свідоцтві про право на спадщину від 14.05.2020 року гараж "Г" не зазначений.

В присутності членів комісії та ОСОБА_2 сертифікованим інженером -землевпорядником інструментальним методом було винесено в натурі на місцевості земельну ділянку на якій виявлено майно - нежитлову будівлю - гараж "Г" , яка побудована на землях комунальної власності Бобровицької міської ради , а не на земельній ділянці ОСОБА_2 .

Також при встановлені меж було виявлено , що паркан , який облаштовано у домоволодінні встановлений за межами земельної ділянки , належної відповідачу по справі , на частині самовільно захопленої земельної ділянки комунальної власності Бобровицької міської ради загальною площею 0,0161 га.

КП "Ніжинське МБТІ" в схемі земельної ділянки зазначає нежитлову будівлю - гараж "Г" , як самовільну забудову.

Відповідно до рішення 8 сесії Бобровицької міської ради 8 скликання від 28.05.3021 року № 436-8/VIII "Про результати обстеження земельної ділянки комунальної власності у селищі Мирне" , а саме п. 2 рекомендовано відповідачу усунути порушення , шляхом добровільного знесення господарської будівлі , яка розташована на землі міської ради Дане рішення ніким не оскаржене , відомості щодо протилежного відсутні. Також відсутні відомості щодо виконання рішення міської ради. Тому виходячи з положень ст. 376 ЦК України, 152 ЗК України , 319 ЦК України , 212 ЗК України просять зобов"язати відповідачку ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку , шляхом знесення об"єкту самочинного будівництва.

У відзиві на позов адвокат Шевченко Т.Ю. , яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить відмовити в позові з тих підстав , що відповідач ОСОБА_2 є власником лише 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 , вона не є власником гаражу , оскільки в силу полоржень ст.376 ЦК України особа не набуває права власності на самочинно збудовані будівлі, позивач не встановивши особу , яка самочинно збудувала будівлю , безпідставно вимагає зобов"язати відповідача знести її за власний рахунок .

Рішення 8 сесії Бобровицької міської ради 8 скликання від 28.05.3021 року № 436-8/VIII "Про результати обстеження земельної ділянки комунальної власності у селищі Мирне" не конкретизує яку саме будівлю потрібно знести . Крім того в даному рішенні не пропонується здійснити перебудову об"єкта. Крім того дане рішення не можна вважати приписом в розумінні ст. 38 Закону України № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності". З огляду на вказане просять відмовити в позові та стягнути витрати на правничу допомогу. Відзив наданий після закінчення строку , встановленого судом , проте суд приймає його до уваги , так як він поданий до початку розгляду по суті, відповідач має право на правову допомогу , відзив підготовлений представником відповідача після укладення договору.

Бобровицька міська рада надала письмові пояснення щодо відзиву на позов в яких зазначила , що стосовно визначенння власника земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 , то ОСОБА_2 є власником 1/2 частини на праві приватної власності , а 1/2 частина земельної ділянки належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину , отже земельна ділянка належить їй в цілому , право власності зареєстроване 14.05.2020 року. Відповідач була співвласником земельної ділянки , перебуваючи в шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , 1/2 частину яка належала йому вона успадкувала після його смерті , отже вона є належним відповідачем.

Відповідачкою не заперечується , що будівництво гаражу на земельній ділянці , яка не входить до меж земельної ділянки , що перебуває на праві приватної власності здійснювалося нею.

Крім того зазначають , що паркан домоволодіння в АДРЕСА_1 облаштований також за межами земельної ділянки приватної власності на частині самовільно захопленої земельної ділянки комунальної власності Бобровицької міської ради , загальною площею 0,0161 га та його облаштування здійснено в одну лінію з фасадною лінією гаражу , що підтверджує належність гаражу саме до домоволодіння відповідачки . При цьому жодних дозвільних документів на облаштування паркану та будівництво гаражу не надано.

Щодо рішення 8 сесії Бобровицької міської ради 8 скликання від 28.05.3021 року № 436-8/VIII "Про результати обстеження земельної ділянки комунальної власносьі у селищі Мирне" , то в ньому не вказано про яку будівлю йдеться , проте невід"ємною частиною даного рішення є акт обстеження , який додається до рішення, про що вказано в п.1 рішення та в якому вказано якої будівлі стосується акт.

Щодо перебудови будівлі гаражу , то доводи відповідача щодо ненадання можливості перебудови суперечать правовим висновкам Верховного Суду . Так Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 822/2149/18 зазначено , що якщо нерухоме майно побудоване або будується на земельній ділянці , що не відведена для цієї мети , або без дозвільного документа який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту , можливість знесення об"єкта самочинного будівництва відповідно до ст.376 ЦК України не ставиться в залежність від можливостей його перебудови. В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов"язання особи провести відповідну перебудову.

Щодо відсутності припису про усунення порушень , доводи відповідача не заслуговують на увагу , враховуючи висновок Верховного Суду від 03.03.2021 року у справі № 505/112/14-а , де вказано, що у разі виявлення ознак самочинного будівництва орган місцевого самоврядування може звернутися з відповідним позовом про примусове знесення такого об"єкта.

Щодо способу захисту обраного міською радою , то вважають , що він не суперечить положенням ч.4 ст. 376 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях та просить задовольнити їх. Також вона пояснила додатково, що ознайомившись з інвентаризаційною справою № 8 по домоволодінню в АДРЕСА_1 видно , що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 1973 року , тобто на момент придбання будинку в с-щі Мирне також перебували в шлюбі , отже з того часу відповідачка була співвласницею 1/2 частини домоволодіння. Як видно з витягу з реєстру прав на нерухоме майно в 2020 році відповідачка зареєструвала на праві власності 1/2 частину домоволодіння ( в тому числі 1/2 частину земельної ділянки ) як належну їй та 1/2 частину , яка перейшла їй по праву сппадкування після померлого чоловіка. Як видно з довідки БТІ , яка видавалася ОСОБА_2 гараж "Г" є самовільною забудовою .

Також зазначила , що вона була присутня коли проводилося обстеження земельної ділянки на якій розміщено гараж самовільно побудований. При обстеженні встановлено , що виїзд з гаража прямо на АДРЕСА_1 , проте вхід з домоволодінню в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 . До входу облаштовані сходинки з двору . Ніхто інший , ніж родина ОСОБА_5 користуватися даним гаражем не могли, що видно і на схемі до акту обстеження і на фотозображенні самовільно збудованого гаража . Земля на якій знаходиться частина гаража та паркан належать міській раді , тому просять зобов"яззати відповідачку знести будівлю гаража власним коштом.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з"явилися , про час та місце розгляду повідомлялися належним чином , представник ОСОБА_6 у додатку "Вайбер" , повідомлення доставлене 09.08.2023 року , ОСОБА_2 поштовим повідомленням, відповідно до трекінгу "Укрпошти" повідомлення вручене особисто. Враховуючи думку представника позивача , положення ст.223 ЦПК України , суд ухвалив рорзгляд проводити в відсутність відповідачки та її представника , в порядку заочного провадження за згоди представника позивача.

Розглянувши позовну заяву, відзив та письмові пояснення , заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази , суд прийшов до наступного висновку .

В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 22.09.1973 року уклали шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 50 інвентаризаційної справи наданої на огляд суду).

06.12.1990 року подружжя придбало житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с. 30 інвентаризаційної справи наданої на огляд суду).

Згідно акту від 26.12.1990 року вартості будівель та споруд в АДРЕСА_1 знаходилися житловий будинок - "А" , сарай "Б", вигріб "В", вбиральня "У", огорожа ( а.с. 3 інвентаризаційнної справи наданої на огляд ). В подальшому до кількості будівель та споруд вносилися зміни , оскільки мала місце добудови , побудови.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть ( а.с. 51 інвентаризаційної справи наданої на огляд суду).

З метою оформлення спадщини ОСОБА_2 10.042017 року отримала довідку КП "Ніжинське МБТІ" № 191 , відповідно до якої до складу господарських будівель , що в АДРЕСА_1 , як зазначено в примітках до довідки збудований самочинно ( а.с. 56 інвентаризаційної справи наданої на огляд).

14.05.2020 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на земельну ділянку , площею 0,15 га , кадастровий номер 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 - 1/2 частину як таку , що отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка, а 1/2 частину як співвласник . Також 14.05.2020 року вона зареєструвала право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , розташований на вищезазначеній земельній ділянці -1/2 частину як таку , що отримала в порядку спадкування після смерті чоловіка, а 1/2 частину як співвласник (а.с. 11-13). Тобто ОСОБА_2 є власником в цілому як земельної ділянки , так і нерухомого майна , яке на ній розташоване та не є самочинною забудовою.

12.05.2021 року комісія Бобровицької міської ради провела обстеження земельної ділянки комунальної власності у АДРЕСА_1 за межами приватної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та встановила , що нежитлова будівля - гараж "Г" побудована за межами земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , на земельній ділянці комунальної власності, дозвільні документи на виділення частини земельної ділянки для будівництва відсутні як і документи на будівлю , отже гараж є самовільною забудовою Обстеження проводилося в присутності ОСОБА_2 (а.с. 9).

Також встановлено , що паркан , який облаштовано у домоволодінні встановлений за межами земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , на частині самовільно захопленої земельної ділянки комунальної власності Бобровицької міської ради , як і гараж, задня фасадна стіна якого розміщена на рівні лінії паркану ( а.с. 8, 17-19). Як вказала представник позивача вона була при обстеженні , вхід в гараж облаштований з домогосподарства ОСОБА_2 у вигляді сходів , ніхто інший не міг користуватися будівлею.

Оскільки гараж "Г" є самочинним будівництвом рекомендовано ОСОБА_2 знести самовільну забудову ( а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При вирішенні спору, що виникає у зв`язку з будівництвом на земельній ділянці об`єкта нерухомості, повинно досліджуватися питання наявності дозвільної документації на будівництво спірних об`єктів і документів про виділення земельної ділянки (п. 6.13. і п. 6.14. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.07.2019 у справі № 910/10932/17). Об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності хоча б однієї з вищенаведених умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Отже, відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб. які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (ст. 212 ЗК України).

Таким чином вищевикладене засвідчує, що земельна ділянка комунальної власності, яка розташовується за адресою АДРЕСА_1 за межами земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 не передавалась в установленому законом порядку сім"ї Фесюн , співвласниками якої був ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та не відводилася для будівництва гаража. ОСОБА_2 не надано жодних дозвільних документів.

Так як ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконала рішення 8 сесії Бобровицької міської ради 8 скликання від 28.05.3021 року № 436-8/VIII "Про результати обстеження земельної ділянки комунальної власності у селищі Мирне" , а саме п. 2 , позивачем подано позов.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, позов належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 263-265,268 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Бобровицької міської ради задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_2 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку , розташовану за межами приватної земельної ділянки з кадастровим номером 0:03:000:2642 , що розташована в АДРЕСА_1 , шляхом знесення об"єкту самочинного будівництва ( гаражу) .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Бобровицької міської ради Чернігівської області сплачений судовий збір в сумі 2684 грн.00 коп.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : Бобровицька міська рада Чернігівської області адреса м. Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області , вул. Незалежності , 46 , індекс 17400 ,

Відповідач : ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя :

Повний текст складено 09.10.2023 року