Дата документу 07.09.2023
Справа № 501/2399/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 ОСОБА_2

2 ОСОБА_3

предмет та підстави позову: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

учасники справи - не з`явилися

В СТ А Н О В И В:

І.Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 21.06.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, згідно якого просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтувано тим, що позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

На час придбання квартири за вищевказаною адресою значились зареєстровані її співвласники: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які запевнили позивача, що вони знімуться з зареєстрованого місця проживання за даною адресою у добровільному порядку відразу ж після відчуження квартири.

Однак на сьогоднішній день відповідачі у добровільному порядку, як обіцяли, з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 не знялись. При зверненні позивача із заявами, як власника житла про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) даних осіб Відділ реєстрації обліку осіб УЗД ЦНАП у місті Чорноморську ВК Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області заяву від 15 червня 2023 року повернуто без виконання.

Реєстрація колишніх власників квартири: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за вищевказаною адресою позивачу, як власнику житла, створює ряд незручностей, вона змушена нести додаткові витрати за комунальні послуги, позбавлена права на отримання пільг, перешкоджає розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачі відзиву на позов не надали.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу без його участі.

Відповідачі відзиву на позов не надали, направили на адресу суду заяви про визнання позову та просили суд проводити розгляд справи без їх участі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Вищевказана квартира придбана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №674 і внесена до Державного реєстру речових прав, номер витягу 335006673 від 08.06.2023 року, що підтверджується копією договору (а.с.5-7), витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.8).

На час придбання квартири за вищевказаною адресою значились зареєстровані її співвласники: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (а.с.9).

При зверненні ОСОБА_1 із заявами, як власника житла про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) даних осіб Відділ реєстрації обліку осіб УЗД ЦНАП у місті Чорноморську ВК Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області заяви позивача від 15 червня 2023 року повернуто без виконання, що підтверджується копіями заяв (а.с.11-13, 16-18).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання його для промислового виробництва.

Частиною 2 ст.386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні (а.с.9), але не проживають в ньому більше двох років, що підтверджується актом від 17.06.2023 (а.с.10).

Як вбачається зі змісту ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі є колишніми власниками нерухомого майна, які втратили право на користування житловим приміщенням та позов визнали в повному обсязі.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2023 року.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко