Дата документу 20.12.2023 Справа № 335/2475/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2475/23 Головуючий у 1-й інстанції: Стеценко А.В.
Провадження № 22-ц/807/2285/23 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Турчинського М.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 4 000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1 073,60 грн.

23.10.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Турчинський М.І. звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в якій, посилаючись на приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат у справі, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Турчинського Максима Ігоровича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення з відповідача на його користь 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Мотивуючи апеляційну скаргу зазначає, що при подачі позовної заяви до суду позивачем було вказано орієнтовний (попередній)розмір судових витрат, зокрема, витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Звертає увагу, що 16.10.2023 року судом першої інстанції було ухвалено рішення суду в заочному порядку, без участі сторін та проведення судового засідання, повний текст рішення суду складено 20.10.2023 року. На виконання приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем було подано у п`ятиденний строк заяву до суду з відповідними доказами щодо понесених витрат, оскільки 21.10.2023 року припав на неробочий день, заява була подана на наступний робочий день - 23.10.2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

За нормами ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу з доказами понесення таких витрат представник позивача подав до суду 24.10.2023. До цього позивач із заявами такого змісту не звертався, документів, які б підтверджували понесені ним витрати на правничу допомогу до суду не подавав, відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати таке питання, як і призначати судове засідання для його вирішення. З урахуванням того, що зава про ухвалення додаткового рішення та докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат подано із пропуском встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку, заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 року у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи не з`явлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_1 у цій справі є адвокат Турчинський М.І., який діє на підставі ордеру від 01.12.2020 року.

Звертаючись до суду з позовом, представник позивача і в позовній заяві, і в уточненій позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрати на правничу допомогу) становить 3 000 грн.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя року у цій справі ухвалено 16 жовтня 2023 року, повний текст рішення складено 20 жовтня 2023 року.

Відповідно до положень ч. 8 ст.141 ЦПК України останнім днем подачі до суду першої інстанції заяви про ухвалення додаткового рішення було 21.10.2023 року, оскільки останній день припав на неробочий день, то згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України, останнім днем строку є перший після нього робочий день, тобто 23.10.2023 року .

Адвокатом Турчинським М.І. була подана заява про ухвалення додаткового рішення через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» 23.10.2023 року, до якої були додані: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2020 року; договір про надання правничої допомоги № 24/05 від 01.12.2020 року; акт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 01 грудня 2020 року, що складений 23 жовтня 2023 року; квитанція №б/н від 23 жовтня 2023 року на суму 3 000,00 грн.

Отже, підписаний сторонами Акт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 23.10.2023 року та квитанція №б/н від 23.10.2023 року об`єктивно не могли бути подані до ухвалення рішення суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що твердження суду першої інстанції у мотивувальній частині ухвали від 25 жовтня 2023 року, що заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду представником позивача 24.10.2023 року, є помилковими. Сторона позивача подала докази у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, з дотриманням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, що не має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, залишаючи заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду не надав належної фактичної та правової оцінки змісту вказаної заяви, неправильно застосував норми процесуального права, а також не встановив фактичних обставин, що мали значення для правильного вирішення вказаного процесуального питання.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2023 року у цій справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 грудня 2023 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко