У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Данко В.Й.,

за участю:

секретаря - Бокотей А.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Наталія Методіївна про усунення від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті

в с т а н о в и в:

на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 (далі - відповідач), у якій позивач просить суд:

-усунути позивача від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

11.01.2023 до суду від позивача надійшла заява про відвід судді. Заява обґрунтована тим, що

Ухвалою 20.07.2022 Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області (головуючий суддя Данко В.Й.) безпідставно залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 . Позивач звертає увагу, що вказана ухвала була скасована за наслідками її оскарження в апеляційному порядку. За таких обставин, на переконання позивача, мало місце порушення його права на доступ до судочинства, що в цілому ставить під сумнів справедливість судочинства, здійснюваного головуючим суддею по відповідній цивільній справі. Позивач посилається на те, що стверджувані порушення його прав головуючим суддею носило умисний характер. Відтак, позивач вважає, що у судді Данка В.Й. вже склалася власна думка щодо вирішення предмету позову, а саме - відмову у задоволенні позову.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату і місце його проведення, подав клопотання про відкладення. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач під час запровадження воєнного стану не може покинути стратегічно важливий об`єкт.

Разом із тим, суд зазначає про те, що неявка позивача у судові засідання має систематичний характер. Крім того, позивачем не надано будь-якого підтвердження з приводу дійсних причин неможливості участі в судовому засіданні. У цьому контексті, на переконання суду, зайняття керівної посади на стратегічно важливому об`єкті саме по собі не свідчить про поважність неявки в судове засідання. Будь-яке інше трактування ситуації призвело б до висновку про абсолютну неможливість участі в судових процесах тих осіб, які займають посади на стратегічних об`єктах. Понад це, слід вказати на те, що процесуальний закон передбачає достатній інструментарій забезпечення інтересів учасника справи, зокрема, шляхом забезпечення явки повноважного представника.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення заяви про відвід судді заперечив повністю, просив залишити заяву позивача без задоволення.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, заяву про відвід підтримала, просила її задовольнити.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подала.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення заяви про відвід, суд встановив таке.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті.

Ухвалою суду від 20.07.2022 позовну заяву на підставі пункту 3 частини 1 статі 257 ЦПК України залишено без розгляду. Постановляючи відповідну ухвалу суд виходив і зтого, що представник позивача та позивач, будучи належним чином повідомленими, повторно не з`явилися в судове засідання на розгляд справи. У зв`язку з цим суд констатував втрату відповідними учасниками процесу інтересув підтриманні позовних вимог.

Своєю чергою, постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.11.2022 вищезгадану ухвалу скасовано з направленням справи до суду першої інстанції для продовженням розгляду.

Виходячи з наявності підстав для відводу судді, позивач заявив відповідне клопотання.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу унормовано статтею 40 ЦПК України.

За правилами частини 3 названої норми якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відтак клопотання адвоката підлягає розгляду без повторного автоматизованого розподілу.

Підстави для відводу передбачено статтею 36 ЦПК України.

За змістом частини 1 відповідної статті ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд звертає увагу представника позивача на положення частини 4 статті 36 ЦПК України, де зазначається, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, при вирішенні питання про відвід судді, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" від 17.07.1997, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до пунктів 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 "для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії".

Суд наголошує, що при вирішенні того, чи є у конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 44 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та пункт 58 рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" від 07.08.1996).

Як зазначалося, відповідно до положень статті 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Тому, для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Понад це, слід зауважити, що залишення позову без розгляду згідно з ухвалою від 20.07.2022 мало місце з причин неявки учасника справи, тобто з процесуальних підстав. У зв`язку з цим слід критично оцінити посилання позивача на те, що у головуючого судді вже склалася думка щодо матеріально-правового змісту спірних правовідносин.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що клопотання позивача про відвід судді Данка В.Й., не містить належного правового обґрунтування підстав відводу головуючому судді та зумовлене незгодою представника із результатом розгляду поданою нею заявою, а тому у задоволенні такої заяви необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 12, 13, 18,33-40, 81, 248-250 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується.

Суддя В.Й. Данко