Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Справа153/900/23

Провадження2/153/231/23-ц

у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Саїнчук О. Г.

справа №153/900/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом. Вказавши, що 10 листопада 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №152. За час спільного проживання у шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти проживають з позивачкою. Шлюбні відносини між ними припиненні та спільно не проживають близько двох років. Вони стали один для одного зовсім чужими людьми, не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обов`язків. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції 10 листопада 2007 року, актовий запис №152; після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_6 »; не надавати додаткового строку на примирення з відповідачем; справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження; стягнути на її користь з відповідача суму судового збору сплаченого за цим позовом.

19 червня 2023 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 12 липня 2023 року.

Сторони у судове засідання не з`явились, так як не викликалися, а лише повідомлялися про день розгляду справи. Відповідач а ні відзиву, а ні заперечення на позовну заяву не подав. Від позивача 11.07.2023 надійшла письмова заява за вхід.№4222, в якій остання просить суд справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі й просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги, після розірвання шлюбу прізвище залишити їй « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: заява позивача ОСОБА_1 за вхід.№4222 від 11.07.2023 про розгляд справи у її відсутність.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання на 12 липня 2023 року, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.

Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт.Станично-Луганське Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрована АДРЕСА_1 .

Із Свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 10 листопада 2007 року (а.с.6) судом встановлено, що 10 листопада 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції, актовий запис №152.

Із копій Свідоцтв про народження серії: НОМЕР_2 від 28.09.2011 (а.с.7); НОМЕР_3 від 28.09.2011 (а.с.8); та НОМЕР_4 від 27.02.2008 (а.с.9) судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії паспорта громадянина України та довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру (а.с.10-11) судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Макарове Станично-Луганського району Луганської області та отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Із витягу з наказу №86-вв від 04.042022 «Про відрядження та надання відпустки» (а.с.12) судом встановлено, що ОСОБА_1 зараховано в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_5 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова Південного регіонального управління м.Могилів-Подільський з 04 квітня 2022 року.

Із довідки №72 від 13.04.2023 виданої Порогівським старостинським округом №12 (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання.

Із копії Довідки від 14 червня 2023 року №526- (а.с.14) судом встановлено, що ОСОБА_1 фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 , взята на облік як внутрішньо-переміщена особа.

Із копії Довідки від 14 червня 2023 року №526- (а.с.15) судом встановлено, що ОСОБА_3 фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Із копії Довідки від 14 червня 2023 року №526- (а.с.16) судом встановлено, що ОСОБА_4 фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Із копії Довідки від 14 червня 2023 року №526- (а.с.17) судом встановлено, що ОСОБА_4 фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Із копії Довідки від 26 травня 2020 року №1426- (а.с.18) судом встановлено, що ОСОБА_2 фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 , який взятий на облік внутрьішно переміщеної особи.

Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, спільно не проживають. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Позивачка не бажає подальшого спільного життя.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, оскільки до суду не надійшло а ні відзиву, а ні заперечення проти заявлених позовних вимог. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Таким чином встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « ОСОБА_7 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 », не заявила вимогу про зміну її прізвища « ОСОБА_6 » на дошлюбне, а навпаки просить суд залишити їй прізвище чоловіка, тому суд не має підстави для зміни позивачці прізвища.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073 гривні 60 копійок згідно квитанції №24 від 14 червня 2023 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 276, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст.4, 24, 56, 110, 111, 112, 113, 114 СК України, ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, Конституцією України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції, актовий запис №152.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити - « ОСОБА_6 ».

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий Т. В. Гаврилюк