"24" липня 2023 р. Справа № 363/3753/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Бобрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву адвоката Боднар Богдани Євгеніївни, яка здійснює представництво позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків (матеріальної школи) та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договору, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування збитків (матеріальної школи) та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням договору.

20.07.2023 адвокат Боднар Б.Є., яка здійснює представництво позивача, подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно в розмірі спричиненої матеріальної шкоди у сумі 6 017 971,76 грн. до ухвалення судом рішення у справі та набрання ним законної сили; заборонити органам нотаріату, органам виконавчої служби, органам реєстраційної служби (реєстраторам) вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно майна ОСОБА_2 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення судом рішення у справі та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову адвокат Боднар Б.Є. посилається на те, що належний відповідачу об`єкт нерухомого майна може бути відчужений на користь третіх осіб, що унеможливить реалізацію позивачем права стягнення коштів у випадку задоволення позовних вимог та унеможливить ефективний захист прав позивача.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості спричиненої матеріальної шкоди у сумі 6 017 971,76 грн., вартості спричиненої моральної шкоди у сумі 200 000,00 грн. та вартості спричинених збитків по сплаті орендної плати в сумі 56 393,68 грн.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як на підставу обґрунтування заяви про забезпечення позову, сторона позивача посилається на те, що відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно на користь третіх осіб, що унеможливить реалізацію позивачем права на стягнення коштів у випадку задоволення позовних вимог та унеможливить ефективний захист прав позивача, однак доказів, що майно виставлено на продаж, стороною позивача на підтвердження таких тверджень, до суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено та не надано належних і допустимих доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому відсутні підстави для накладення арешту на належне ОСОБА_2 нерухоме майно в розмірі спричиненої матеріальної шкоди у сумі 6 017 971,76 грн. до ухвалення судом рішення у справі та набрання ним законної сили та заборони органам нотаріату, органам виконавчої служби, органам реєстраційної служби (реєстраторам) вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно майна ОСОБА_2 , а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , до ухвалення судом рішення у справі та набрання ним законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Боднар Богдани Євгеніївни, яка здійснює представництво позивача, про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк