Справа № 495/6919/23
Номер провадження 2/495/3444/2023
06 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представник виконавчого
комітету Шабівської сільської ради Лотоковська Н.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , зацікавлені особи: виконавчий комітет Шабівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав суд
ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся 03.07.2023 року до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебував в офіційному шлюбі з відповідачем. У шлюбі народилася у них донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У 2017 році сторони припинили проживати однією сім`єю. З 2018 року разом з дитиною та цивільною дружиною ОСОБА_1 мешкали за адресою АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_4 проживала разом з ними на повному забезпеченні позивача, він піклується про її здоров`я, забезпечує усіма необхідними життєвими потребами.
Мати дитини ОСОБА_3 /відповідач/ життям дитини не цікавиться, матеріально не забезпечує, здоров`ям дитини не цікавиться, не приймає участі у навчальному процесі.
01.03.2023 року заочним рішенням Білгород-Дністровського суду у справі № 495/1173/23 позивач розлучився з відповідачем та офіційно одружився з ОСОБА_1 .
З 28.01.2023 року позивач перебуває на військовій службі по теперішній час. Його дитина проживає з його офіційною дружиною ОСОБА_1 .
Провівши розшукові дії службою у справах дітей Шабівської сільської ради встановлено, що моя колишня дружина ОСОБА_3 /відповідач/ зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але на разі місце знаходження її невідомо.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання будинок, в якому мешкає родина позивача відповідає санітарним нормам, облаштований меблями та побутовою технікою, у дитини є окрема кімната, необхідний одяг, іграшки, продукти харчування в наявності, створені всі умови для виховання та розвитку дитини.
Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України).
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення батьківських прав відповідача.
Ухвалою Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2023 року провадження по справі було відкрито.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.10.2023 року підготовче провадження по справі було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що з 2018 року дитина проживає з нею так як з позивачем вона офіційно розписана, зараз позивач на військовій службі, матір дитину покинула та поїхала, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місця розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надсилання судових повісток. Відзиву чи клопотань суду не надала.
Представник Шабівської сільської ради у судовому засіданні пояснила, що сім`ю знають з 2017 року, перша дитина померла у віці 6 років по провині матері /відповідача/, яка не лікувала дитину, потім позивач переїхав у с. Шабо та зійшовся з ОСОБА_1 /представником позивача/, на даний час дитина проживає у їх сім`ї. Також підтвердили той факт, що не відомо місцеперебування відповідача.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.03.2023 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було розірвано.
ОСОБА_2 /позивач/ та ОСОБА_3 /відповідач/ є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , яке видане 04.11.2015 року виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 46.
Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2023 року справа № 495/1173/23.
Виконавчий комітет Шабівської сільської ради 31.08.2023 року ухвалив рішення № 80/2023 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом.
Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Оцінивши в сукупності надані докази по справі, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що є правові підстави для позбавлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні до малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 164-166 СК України, ст. ст. 12, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 223, 247, 258, 263- 265, 273 ЦПК України ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , зацікавлені особи: виконавчий комітет Шабівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Третя особа - Виконавчий комітет Шабівської сільської ради (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Центральна 63).
Суддя Н.Д. Анісімова