Справа № 588/1085/22
№ провадження 2/588/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Хоружого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у м. Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗ-ПРИМА» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позивача

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у жовтні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , який мотивує тим, що позивач є власником земельних ділянок площею 2,7486 га з кадастровим номером :00:003:1241 та площею 2, 7482 га з кадастровим номером :00:003:1244, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області. Указані земельні ділянки були подаровані позивачу на підставі договорів дарування від 18.11.2021 року ОСОБА_5 , який успадкував їх після смерті свого батька ОСОБА_6 .

Указані земельні ділянки у 2008 році ОСОБА_6 були передані в користування відповідачу на підставі Договорів оренди землі. У листопаді 2021 року позивач надав відповідачу реквізити свого банківського рахунку, а відповідач підготував проекти додаткових угод до договорів оренди, у яких пропонувалася до виплати орендна плата у розмірі 13560,22 грн. на рік.

У січні 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявами, у яких наголошував на виконанні умов договорів щодо сплати орендної плати за період 2020-2021 років. У зв`язку з несплатою орендної плати та переходом права власності на земельні ділянки до нього наполягав на розірванні договорів оренди та просив провести повний розрахунок та виплати належної йому орендної плати.

У зв`язку з неотриманням позивачем відповідей на вказані заяви, у серпні та вересні 2022 року відповідачу надіслано адвокатські запити щодо розгляду заяв позивача. Листом від 12.10.2022 року на адвокатський запит відповідач повідомив, що на заяву ОСОБА_1 відповіді направлені цінним листом 07.02.2022 та відправлення ним ніби то отримане 08.02.2022, разом з тим вимоги адвокатських запитів щодо надання інформації та документів відповідачем виконані не були.

Станом на день подання заяви у відповідача залишилися невиконані зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2020-2021 роки у розмірі 54240,88 грн. Сума заборгованості за договорами оренди землі з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та із застосуванням договірної пені у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з 01.01.2022 року складає 69012,56 грн. За таких обставин представник позивача вважає, що позивач має право вимагати розірвання вказаних договорів оренди землі, оскільки систематичне невиконання відповідачем обов`язку по сплаті орендної плати за земельні ділянки є порушенням істотних умов договору та тягне за собою припинення договору оренди землі внаслідок його розірвання.

Посилаючись на указані обставини представник позивача адвокат Сумцов Є.С. просить суд: 1) розірвати договір оренди земельної ділянки з додатковими угодами, укладений між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» зареєстрований у Державному реєстрі земель 03.04.2009 за №73, щодо оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7482 га з кадастровим номером 0:00:003:1244, розташованої на території Боромлянської сільської ради; 2) розірвати договір оренди земельної ділянки з додатковими угодами, укладений між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» зареєстрований у Державному реєстрі земель 03.04.2009 за №10, щодо оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7486 га з кадастровим номером 0:00:003:1241, розташованої на території Боромлянської сільської ради; 3) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами оренди землі в розмірі 69012,56 грн. у тому числі заборгованість з невиплаченої орендної плати з урахуванням індексу інфляції в розмірі 66067,64 грн. 3% річних в розмірі 1328,54 грн. та пенею в розмірі 1616,38 грн.; 4) стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Стислий виклад заперечень відповідача

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» Хоружий А.В. подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Посилався на те, що позивачем не надано доказів надання Товариству у письмовому виді реквізити свого банківського рахунку для перерахування орендної плати. Відповідач стверджує, що такі реквізити надані не були, позивач несвоєчасно звернувся з повідомленням про набуття ним права власності на земельну ділянку.

На заяву ОСОБА_1 щодо сплати орендної плати, яку відповідач вважав необґрунтованою, була надана відповідь від 07.02.2022 року та надіслана Укрпоштою цінним листом, в якій повідомлялося, що нарахування позивачу орендної плати буде проводитися з моменту державної реєстрації за позивачем права власності на земельну ділянку, щодо виконання умов договору по сплаті орендної плати за 2020-2021 рік, то ОСОБА_1 не був власником зазначеної земельної ділянки до 18.11.2021 року, тому орендна плата за указані роки підлягає виплаті ОСОБА_5 .

Додаткову угоду позивач не підписав, банківські реквізити для перерахування орендної плати надав лише 17.10.2022 року. Після чого 18.10.2022 року відповідач перерахував позивачу орендну плату за період з 18.11.2021 по 31.12.2021 1315,90 грн. та за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 10915,98 грн. Також 01.11.2022 року на рахунок ОСОБА_1 , як представника ОСОБА_5 на підставі довіреності було перерахована орендна плата, яка була нарахована ОСОБА_5 за період з 01.01.2021 по 17.11.2021. Орендна плата за 2020 рік була виплачена особисто ОСОБА_5 відповідно до його заяви. Таким чином обов`язки щодо плати за користування земельною ділянкою перед позивачем виконані своєчасно та у повному обсязі. Представник позивача вважає, що позовна вимога про розірвання договору оренди з додатковими угодами є необґрунтованою, позивач зловживає процесуальними правами та подав завідомо безпідставний позов, у якому відсутній предмет спору.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 04.11.2022 року було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання.

Відповідачем 28.11.2022 року до суду подано відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 06.12.2022 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням представника позивача для витребування додаткових доказів.

Протокольною ухвалою суду від 02.02.2023 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням представника позивача для витребування додаткових доказів.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 03.04.2023 року відкладено судове засідання для виклику свідків.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:1244 та площею 2,7482 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_7 , була передана указаною власницею у платне строкове користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» за Договором оренди землі, який зареєстрований за № 73 від 03.04.2009 року (а.с.99-102).

У подальшому сторонами указаного договору оренди землі ОСОБА_7 та відповідачем була укладена Додаткова угода від 28.10.2015 угода до Договору оренди землі, зареєстрованого за № 73 від 03.04.2009, за умовами якої строк дії оренди землі визначено до 03.04.2029 року, установлено, що з 2015 року орендна плата становить 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка виплачується раз у рік у вигляді грошової або натуральної оплати (зерно) (а.с.103).

Речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1244 на підставі Договору оренди землі, зареєстрованого за № 73 від 03.04.2009 року, було зареєстровано за відповідачем 24.05.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строком до 03.04.2029 (а.с.51, 52).

У зв`язку із набуттям ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.07.2018 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:1244, яка належала ОСОБА_7 , між спадкоємцем орендодавця та відповідачем 09.08.2018 була укладена Додаткова угода до Договору оренди землі, зареєстрованого за № 73 від 03.04.2009, за умовами якого, сторонами внесені зміни до Договору щодо особи орендодавця, а пункт 9 Договору оренди викладено в новій редакції: З 2018 року орендна плата складає 11300,18 грн., що становить 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік і виплачується у вигляді грошової або натуральної оплати (а.с.53, 104).

Інший спірний Договір оренди землі, зареєстрований 03.04.2009 за №10, який позивач ОСОБА_1 просить розірвати, був укладений ОСОБА_6 , за умовами якого він передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Прима» у строкове платне користування на 10 років належну ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:1241 та площею 2,7486 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Боромлянської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.13-15).

28.10.2015 року ОСОБА_6 та відповідач у цій справі уклали Додаткову угоду до Договору оренди землі, зареєстрованого 03.04.2009 за №10, за умовами якої було змінено пункти 8 та 9 Договору, якими передбачено продовження строку дії договору до 03.04.2029 року та про те, що з 2015 року орендна плата становить 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка виплачується раз у рік у вигляді грошової або натуральної оплати (зерно) (а.с.16).

Речове право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1241 на підставі Договору оренди землі, зареєстрованого за 03.04.2009 за №10, за відповідачем було зареєстроване 03.06.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно строком до 03.04.2029 (а.с.73,74).

Орендодавець земельних ділянок з кадастровими номерами :00:003:1241 та :00:003:1244 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Право власності на указані земельні ділянки на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 04.11.2021 державним нотаріусом Воропай В.В. набув ОСОБА_5 .

18 листопада 2021 року ОСОБА_5 уклав з позивачем ОСОБА_1 Договори дарування земельної ділянки, які посвідчені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Каблучко О.М., за умовами яких дарувальник ОСОБА_5 передає у власність двоюрідного брата ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:1241 та :00:003:1244 (а.с.6-10).

На підставі указаних Договорів дарування від 18.11.2021 за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Каблучко О.М. було зареєстровано право приватної власності на указані земельні ділянки, речове право оренди яких зареєстровано за відповідачем до 03.04.2029 року (а.с.8, 11).

Через два місяці після набуття права власності позивач ОСОБА_1 надіслав керівнику ТОВ «Нафтогаз-Прима» заяви від 28.01.2022 року, в яких вказав, що у зв`язку з переходом до нього права власності на земельні ділянки на його думку є підстави для розірвання Договорів оренди землі від 03.04.2009, які укладені ОСОБА_6 та Товариством, наголосив на тому, що впродовж 2020-2021 років залишаються невиконаними умови Договору щодо сплати орендної плати, тому наполягав на укладенні Угоди про розірвання зазначених Договорів та просив провести повний розрахунок та виплату належної йому суми орендної плати по день розірвання Договорів (а.с.19-21).

Директор ТОВ «Нафтогаз-Прима» Хоружий А.В. у відповідь на указані заяви ОСОБА_1 листом від 07.02.2022 повідомив, що вимога про розірвання Договорів оренди землі є безпідставною, оскільки перехід пава власності на земельну ділянку не є підставою для розірвання Договорів оренди землі. Нарахування орендної плати позивачу буде проводитись з моменту реєстрації права власності за ним на земельні ділянки, тобто з 18.11.2021 року. Оскільки позивач до 18.11.2021 не був власником земельних ділянок, не надав документів на підтвердження права вимоги виплати орендної плати за 2020-2021 роки, позивач не має права вимагати у Товариства її виплати (а.с.54-56). Указаний лист був надісланий ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням і був отриманий адресатом (а.с.57).

Сторони визнають, що позивачу 18.10.2022 до звернення ОСОБА_8 , з цим позовом до суду 26.10.2022, на його картковий рахунок відповідачем була перерахована орендна плата за період після набуття ним права власності на земельні ділянки з 18.11.2021 по 31.12.2021 та за 2022 рік у повному обсязі виходячи із розміру 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, що більше, ніж передбачено умовами спірних Договорів оренди землі (а.с.69, 70).

Також сторони визнали, що на підставі наданої позивачем Довіреності від імені ОСОБА_5 , яка передбачала право на отримання ОСОБА_1 сум орендної плати, належних останньому, Товариством 01.11.2022 на картковий рахунок позивача було перераховано орендну плату за період з 01.01.2021 по 18.11.2021 рік за користування двома земельними ділянками (а.с.71).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному орендарю виконати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю.

Однак зазначені положення не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря та нотаріуса.

Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором.

Відсутність у договорі обов`язку перераховувати кошти на депозит нотаріуса і нездійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору, а лише тягне за собою виплату цих сум.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17 (провадження № 61-12745сво18).

Частинами першою, третьою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

На виконання положень статті 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди.

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 541/386/19 (провадження № 61-10491св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 341/245/19 (провадження № 61-215св21), від 16 лютого 2022 року у справі № 146/350/20 (провадження № 61-6262св21).

Отже, саме на позивача як нового орендодавця покладено обов`язок доведення до відповідача як орендаря інформації про перехід права власності із зазначенням: кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки; прізвища, ім`я, по батькові нового власника; місця проживання нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зазначити, що виходячи з приписів частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України до позивача ОСОБА_1 права та обов`язки орендаря за Договорами оренди землі від 03.04.2009, укладеними відповідачем із ОСОБА_6 , перейшли з моменту набуття ним права власності 18.11.2021 на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:1241 та :00:003:1244. Тому суд погоджується з позицією відповідача про те, що ОСОБА_1 не має права на отримання орендної плати за користування відповідачем указаними земельними ділянками за період з 01.01.2020 по 18.11.2021 року.

Отже, право вимагати виплати відповідачем орендну плату за період з 01.01.2020 по 18.11.2021 належить ОСОБА_5 як спадкоємцю орендодавця ОСОБА_6 .

Позивач має право звернення до суду за захистом порушених, оспорюваних саме його прав, свобод чи законних інтересів, які внаслідок невиплати орендної плати відповідачем за період з 01.01.2020 по 18.11.2021 не порушені.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі від 03.04.2009 року з підстав невиплати орендної плати попередньому власнику земельних ділянок ОСОБА_5 суперечать приписам статті 148-1 Земельного кодексу України, яка визначає момент переходу до нового власника земельних ділянок прав орендодавця за чинними договорами оренди землі.

Також суд враховує, що позивач через два місяці після набуття права власності на земельні ділянки подав до орендаря заяву про розірвання договорів оренди, що не узгоджується із засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК України.

Отже, указана вимога позивача про розірвання договорів оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати та вимога про стягнення з відповідача орендної плати за користування відповідачем указаними земельними ділянками за період з 01.01.2020 по 18.11.2021 року у розмірі 12 % нормативної грошової оцінки землі, тобто у розмірі більшому, ніж визначено Договорами оренди землі від 03.04.2009 та Додатковими угодами до них, з урахуванням 3 % річних, інфляційних збитків та пені розрахованих за період з 01.01.2022, є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за період після набуття ним права власності на земельні ділянки, якими користується відповідач, тобто з 18.11.2021 по 31.12.2021 року з урахуванням 3% річних, інфляційних збитків та пені за період з 01.01.2022 по день звернення до суду 26.10.2022, суд зазначає таке.

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду посилався на те, що після переходу до нього 18.11.2021 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:1241 та :00:003:1244 він з`явився до Товариства «Нафтогаз-Прима», спілкувався з його працівником ОСОБА_9 , якій, як він стверджував, у листопаді 2021 року він надав платіжні реквізити для отримання орендної плати та отримав для ознайомлення проект Додаткової угоди до Договорів оренди землі. Була розмова з приводу виплати орендної плати за 2020-2021, яка не була виплачена його попередньому власнику ОСОБА_5 , але ОСОБА_9 повідомила, що він не має права її отримання.

Представник відповідача ОСОБА_10 заперечив факт повідомлення позивачем у листопаді 2021 року Товариству платіжних реквізитів для отримання орендної плати відповідно до вимог статті 148-1 ЗК України, тому представник відповідача стверджував, що орендар не мав можливості виплатити орендну плату ОСОБА_1 до отримання у жовтні 2022 року даних про картковий рахунок позивача.

Позивач не надав доказів виконання ним обов`язку визначеного частиною першою статті 148-1 ЗК України щодо повідомлення відповідача як користування земельними ділянками протягом одного місяця про набуття права власності та надання платіжних реквізитів для отримання орендної плати у грошовій формі.

Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що працює бухгалтером ТОВ «Нафтогаз-Прима», орендна плата за 2020 рік була виплачена готівкою ОСОБА_5 за його заявою як спадкоємцю його батька ОСОБА_6 ще до оформлення ним свідоцтв про право на спадщину. Товариство виплачує кошти спадкоємцям наперед, щоб допомогти оформити їм перехід права власності. ОСОБА_5 так і не надав Товариству свідоцтв про право на спадщину після смерті батька і більше до Товариства не звертався. ОСОБА_1 після укладення договорів дарування із ОСОБА_5 у листопаді 2021 року приходив до ОСОБА_9 , яка йому надала проект Додаткової угоди для підписання, але він зазначив, що хоче з нею ознайомитись і не підписав одразу та не надав реквізитів для виплати йому орендної плати за період з 18.11.2021 року. У січні 2022 року до Товариства надійшли заяви ОСОБА_1 , про розірвання договорів оренди землі, на що було надано відповідь про відсутність підстав. ОСОБА_9 стверджувала, що телефонувала ОСОБА_1 з приводу наданням ним товариству для виплати орендної плати за відповідних платіжних реквізитів, але ОСОБА_1 надав їх Товариству лише у жовтні 2022 року, після чого належні йому суми орендної плати за період з 18.11.2021 були виплачені у повному обсязі у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі. Орендна плата за 2021 рік була перерахована ОСОБА_1 у повному обсязі на підставі наданої ним довіреності на її отримання від імені ОСОБА_5

ОСОБА_1 визнав в ході судового розгляду факт отримання ним орендної плати за 2021 рік у жовтні 2022 року, а тому підстави для її стягнення з відповідача на користь позивача відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги з приводу стягнення 3 % річних, інфляційних збитків та пені за прострочення на думку позивача відповідачем обов`язків зі сплати орендної плати за період після набуття ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до пункту 11 указаного Договорів оренди землі від 03.04.2009 орендна плата вноситься у такі строки: 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ.

Орендна плата за 2021 рік (за період з 18.11.2021 після набуття позивачем права власності на земельні ділянки) відповідачем була виплачена позивачу пізніше 31.12.2021, а саме 18.10.2022 року в сумі 2736,88 грн. після утримання податків і зборів (а.с.69).

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Крім того, за змістом частини 4 статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина 1 статті 613 ЦК України). Тому, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов`язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов`язання у вигляді його прострочення боржником не настало і в такому разі вважається, що виконання зобов`язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина 2 статті 613 ЦК України).

Установивши відсутність доказів, які підтверджували б факт виконання позивачем законодавчо визначеного обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 148-1 ЗК України, а відповідач заперечує факт повідомлення орендаря про надання ним даних щодо платіжних реквізитів, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних збитків відповідно до вимог статті 625 ЦК України, оскільки затримка зі сплати орендної плати зумовлена діями орендодавця, який створив перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати, не вчинивши дій, що установлені ЗК України і випливають із суті зобов`язання.

Само по собі повідомлення позивачем орендаря про набуття ним права власності у заяві про розірвання договорів та обізнаність відповідача з листопада 2021 року про зміну власника земельних ділянок, на що є посилання у позові, є недостатнім, оскільки виконання новим власником обов`язків повідомлення платіжних реквізитів орендарю є важливим етапом, спрямованим на налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов представника позивача адвоката Сумцова Є.С., поданий в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2977 грн. 20 коп. (а.с.32).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволенню не підлягає, сума сплаченого судового збору не може бути компенсована позивачу.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06.07.2023 року.

Сторони

Позивач

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОГАЗ-ПРИМА», , адреса: вул.Луніна, 116 у м.Тростянець Сумської області

Суддя М.В. Щербаченко