РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/702/23

Провадження №2/568/187/23

29 червня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участі представника позивача Кочарян В.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Поволоцької М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Рівнеобленерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27 січня 2022 року о 10 годині 05 хвилин в с.Козин по вул.Вересень Дубенського району Рівненської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору повітряної лінії електропередач, що підтверджується постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.02.2022 року та актом фіксації пошкоджень майна від 27.01.2022 року. Внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено належну позивачу повітряну лінію електропередач та завдано майнову шкоду в розмірі 9126,23 грн. Добровільно відповідачем шкода не відшкодована, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач у встановлений строк до суду відзив на позов не подав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність вимог позивача, та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач пояснив, що його вини у даній дорожньо-транспортній пригоді немає. Оскільки дорога була дуже слизька, не прочищена, а тому коли він оминав транспортний засіб його винесло на узбіччя. Він не був присутній при огляді пошкодженої опори представниками ПАТ «Рівнеобленерго». Також в нього виникають сумніви щодо того, що автомобілем можна було переламати бетонну опору в двох місцях. Доказів того, що опора перебувала в належному стані до ДТП, позивачем не надано.

Суд, вислухавши вступне слово і пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи з точки зору їх належності, допустимості та достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2022 року, 27 січня 2022 року о 10 годині 05 хвилин в с.Козин по вул.Вересень Дубенського району Рівненської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору повітряної лінії електропередач, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с.5).

Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача у спричиненні пошкодження електроопори.

Згідно акту №16 від 27.01.2022 року фіксації пошкоджень майна ПАТ «Рівнеобленерго», в результаті ДТП, яка відбулась 27.01.2022 року в с.Козин Дубенського району Рівненської області автомобілем ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено електроопору №7 повітряної лінії електропередач ПЛ-0,4 кВ Л-2 «село» від ТП 167 (інвентарний номер 30043021). (а.с.6).

Згідно довідки №23/1057 від 01.02.2022 ПАТ «Рівнеобленерго» розмір матеріальних збитків, завданих товариству по факту пошкодження 27 січня 2022 року на об`єкті «ПЛІ-0,4 кВ від КТП-167 Магістраль №2 «село» (інвентарний номер 30043021) Радивилівської дільниці в с.Козин та відновлення об`єкта (придбання матеріалів, вартості відновлювальних робіт) становить 9126,23 гривень. (а.с.10)

20 квітня 2022 року ПАТ «Рівнеобленерго» на адресу ОСОБА_1 надіслав претензію про необхідність у десятиденний строк відшкодувати заподіяну з її вини внаслідок ДТП шкоду в сумі 9126,23 гривень. (а.с.11)

Дану вимогу відповідач отримав, проте станом на 10 травня 2022 року (дату подання цього позову до суду) заподіяну позивачу шкоду не відшкодував.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1, п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема,) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди визначено ЦК України.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року вказав, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Безумовною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності без вини є дія непереборної сили.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю. Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Натомість, ОСОБА_1 та його представник, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не надали суду жодного доказу про те, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Крім того, заперечуючи проти поданих ПАТ «Рівнеобленерго» доказів щодо розміру завданих матеріальних збитків, відповідачем не надано будь-яких доказів на їх спростування.

Аналізом досліджених по справі доказів судом встановлено, що діями відповідача, пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), позивачу було завдано майнової шкоди (прямих збитків), яка знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача ОСОБА_1 та в силу вищенаведених норм матеріального права підлягає повному відшкодуванню за рахунок останнього, як заподіювача шкоди.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З посвідчення ОСОБА_1 № вбачається, що він є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням.

Відповідно до положень ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.

Таким чином, з огляду на імперативно встановлені законом пільги щодо сплати судового збору, відповідач є звільненим від сплати судового збору, тому з огляду на викладене, сплачений Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» судовий збір у зв`язку з розглядом справи у суді компенсується за рахунок держави. Судові витрати компенсуються за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 9126 (дев`ять тисяч сто двадцять шість) гривень 23 копійки.

Судовий збір, сплачений Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго», . адреса м.Рівне вул.Кн.Володимира, 71 Рівненської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2023 року.

Суддя В.О. Троцюк