ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/652/23
Номер провадження 22-ц/818/1076/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року в складі судді Щепіхіної В.В. у справі № 638/652/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області), Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова (далі- УДКСУ в Шевченківському районі м. Харкова) про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади.

Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що з 01 серпня 2012 року він отримує пенсію за вислугу років у МВС України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у здійсненні перерахунку та виплати йому пенсії та зобов`язано відповідача здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 29 липня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум. Відповідне рішення набрало законної сили 17 вересня 2022 року.

Після набрання рішенням законної сили він звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Харківській області для перерахунку та виплати заборгованості коштів пенсійного забезпечення за період з 01 грудня 2019 року до 30 листопада 2022 року.

02 листопада 2022 року йому було відмовлено у виплаті заборгованості коштів за вказаний період у зв`язку з відсутністю бюджетних коштів для проведення відповідних виплат. Також йому було повідомлено, що пенсія буде виплачуватись з урахуванням рішення суду з 01 грудня 2022 року.

Вказаними діями відповідача порушено його право власності та спричинено майнову шкоду, розмір якої визначений виходячи з розміру недоотриманої пенсії, з урахуванням індексу інфляції та складає 242 500 грн.

Внаслідок невиплати частини пенсійного забезпечення та невиконання рішення суду йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в порушенні його понять про соціальну справедливість та демократичні засади державного устрою, а також в розумінні того факту, що його матеріальне забезпечення - пенсія, яку він отримує у зв`язку з багатолітньою службою в органах МВС незаконно зменшена вдвоє на протязі тривалого часу, що призвело до погіршення його матеріального стану. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 70 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідачів 242 500 грн матеріальної шкоди, та грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

11 квітня 2023 року ГУ ПФУ в Харківській області на позов подано відзив, в якому просило залишити його без задоволення.

Відзив мотивовано відсутністю вини Управління у затримці виплати пенсійного забезпечення, яка була спричинена недостатністю фінансування.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат, що відповідає висновкам Верховного Суду України у постановах від 24 березня 2015 року у справі № 21-66а14 та від 26 травня 2015 року у справі № 21-199а15.

Виплата заборгованості за рішенням суду здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України за відповідним бюджетним призначенням та вказані видатки не є заздалегідь прогнозованими. Заборгованість, яка виникла внаслідок рішення суду, виплачується в порядку надходження бюджетного фінансування, яке здійснюється ПФУ.

Також, позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди внаслідок неправомірних дій Управління, наслідки таких страждань та причинно-наслідковий зв`язок між діями і наслідками не доведено.

06 березня 2023 року управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова подано відзив в якому просило позов залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що тривале невиконання рішення суду не є безумовною підставою для відшкодування шкоди, оскільки остаточно не втрачена можливість стягнення грошових коштів боржників (відомості про закінчення вказаного зведеного виконавчого провадження у зв`язку з неможливістю його виконати відсутні). Невиплачені позивачеві кошти на виконання судових рішень, ухвалених на його користь, не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України, оскільки призведе до подвійного стягнення. Питання наповненості Державного бюджету, у тому числі визначення в бюджеті витрат на пенсійні виплати, не належить до повноважень відповідачів у справі, що виключає протиправність дій і вину відповідачів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна в особі ГУ ПФУ в Харківській області шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади 40 000 грн.

Стягнуто з Держави Україна в особі ГУПФУ в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави, суму судового збору в розмірі 599,97 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутність перерахунку та доплат позивачу пенсії не є майновою шкодою, яка підлягає відшкодуванню на підставі статей 1173, 1174 ЦК України, та вказані суми підлягають стягненню в порядку виконавчого провадження, а не є підставою для звернення з позовом про відшкодування шкоди, а тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Між тим, внаслідок неотримання належних коштів, ОСОБА_1 , спричинено моральну шкоду та враховуючи характер і обсяг заподіяної моральної шкоди, тривалість часу її заподіяння, розмір виплат, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважав обґрунтованим та достатнім відшкодуванням позивачу моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в яких просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована недоведеністю вимог позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів, що дії Головного управління та прийнятті ним рішення спричинили ОСОБА_1 значні душевні страждання, які можуть бути відшкодовані шляхом стягнення з відповідача 40 000,00 грн моральної шкоди.

19 червня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що неправомірність дій ГУ ПФУ в Харківській області, а саме систематична несплата пенсії в повному обсязі, встановлена судовим рішенням в адміністративній справі, а тому вказані обставини є преюдиційними.

Зазначає, що вказане грошове утримання є єдиним джерелом його існування, тому внаслідок дій відповідача він був позбавлений можливості отримувати належні йому кошти в повному обсязі.

Також, відсутність медичних довідок та листків непрацездатності не свідчить про неспричинення йому моральної шкоди, оскільки він був співробітником МВС, все своє трудове життя стикався в незаконними діями і є психічно загартованою людиною, а тому суттєві психічні зміни, які призводять до непрацездатності, відбуваються більш повільно.

Вимоги про стягнення моральної шкоди не є бажанням збагатитися, а є засобом компенсації недбалого ставлення працівників і керівництва ГУПФУ в Харківській області до своїх обов`язків відносно нього.

В судове засідання апеляційного суду представники : ГУ ПФУ в Харківській області та УДКСУ в Шевченківському районі м. Харкова не з`явилися.

Судову повістку-повідомлення про розгляд справи 13 липня 2023 року надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: ГУ ПФУ в Харківській області та УДКСУ в Шевченківському районі м. Харкова отримані відповідно 30 та 29 червня 2023 року (а.с. 165, 166).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який проти апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області заперечував, свою апеляційну скаргу підтримав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що з 01 серпня 2012 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2012 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 520/2463/22 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ФПУ в Харківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 29 липня 2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набрало законної сили 17 вересня 2022 року.

Листом ГУ ПФУ в Харківській області від 03 листопада 2022 року на заяву ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду повідомлено, що перерахунок пенсії здійснено відповідачем, різницю в пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2022 року буде виплачено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, з 01 грудня 2022 року пенсія буде виплачуватися з урахуванням рішення суду.

07 листопада 2022 року на виконання рішення суду у справі № 520/2463/22 від 17 серпня 2022 ГУ ПФУ в Харківській області здійснено розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /31, відповідно до якого сума доплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії за період з грудня 2019 року по листопад 2022 року склала 174 752,12 грн.

Відповідно до статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що у зв`язку із відмовою органу Пенсійного фонду України виплатити заборгованість по пенсії у розмірі 174 752,12 грн йому була завдана шкода у розмірі недоотриманої пенсії в сумі 174 752,12 грн і така шкода повинна бути відшкодована державою з урахуванням індексу інфляції.

Позивач заявив вимоги, які є по суті вимогами про стягнення ненарахованої й недоплаченої суми пенсії. Відповідачем за цими вимогами є ГУ ПФУ України, тобто орган, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Спір стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 757/61718/17-ц (провадження № 61-15930св19), а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16-ц (провадження № 14-556цс19).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зміст положень вищезазначених норм процесуального права, спірні правовідносини мають ознаки публічно-правових за предметом та суб`єктним складом, а отже, підлягають розгляду за правилами КАС України.

Між тим, суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у цій справі.

На виконання вимог частини 1 статті 256 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду, та він має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Матеріали справи свідчать, що за подання апеляційної скарги ГУ ПФУ у Харківській області сплачено 1610,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1083 від 20 квітня 2023 року (а. с. 100)

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (частина 7 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Тлумачення пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що у справі про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (постанова Верховного Суду від 30 червня 2021 у справі № 204/8696/20-ц).

За таких обставин судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід віднести за рахунок держави.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.255, ч. 1 ст. 369, п. 4 ч. 1 ст.374, ч. 1, 2 ст. 377, ст. 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області, Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Харкова про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органом державної влади закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання постанови позивач має право звернутися до Харківського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Компенсувати Головному управлінню Пенсійного фонду в Харківській області у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 13 липня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина