Справа № 585/5041/23
Номер провадження 2/585/1228/23
У Х В А Л А

22 грудня 2023 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Таранкова О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

Ознайомившись із позовною заявою, суд прийшов до висновку, що поданий позов не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Представник позивача заявив клопотання, у якому просить звільнити позивача від сплати судового збору. Підставами для задоволення такого клопотання вважає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29.06.2023 № 1603-23-03642 за період з I квартал 2022 року по І квартал 2023 року, згідно з якими вона не отримував доходів.

Представник позивача повідомила також, що на момент подання позову позивач не має доходів, а сума коштів, яка залишиться після сплати судового збору не дозволить їй придбати мінімальний необхідний пакет продуктів харчування, сплатити комунальні послуги та поставить її у скрутне становище.

При вирішенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору суд керується правовою позицією відображеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2023 року по справі № 990/12/23, та зазначає наступне.

Так, згідно частини другої статті 8 Закону України від 01 листопада 2011 року № 674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) суд має право зменшити розмір судового збору або звільнити сторону від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, суддя зазначає, що сторона у справі повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача, документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги тощо.

При цьому, довідка з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 29.06.2023 № 1603-23-03642 за період з I квартал 2022 року по І квартал 2023 року, відображає лише інформацію про доходи позивача, яка, сама по собі вповні не ілюструє незадовільне (скрутне) майнове становище позивача.

У преамбулі Закону № 3674-VI відзначається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За статтею 1 Закону № 3674-VI під судовим збором розуміється збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У статті 5 цього Закону передбачено категорію (коло) осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Докази про належність до кола цих осіб позивача ОСОБА_1 матеріали позову не містять.

Як уже згадувалося вище, за пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а за частиною другою цієї самої статті - зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

З аналізу наведених положень випливає, що за загальним правилом за подання позовів до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

З розуміння положень статті 8 у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8 цього Закону, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача, неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду.

За подання цієї позовної заяви позивач мав би сплатити судовий збір. На нього, як на платника судового збору, не поширюються пільги звільнення від сплати цього платежу.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище позивача, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Із доданих до позову відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 29.06.2023 № 1603-23-03642 за період з I квартал 2022 року по І квартал 2023 року можна визначити, що позивач не отримував доходів.

Проте цих документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан позивача таким, щоб звільнити її від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у позивача немає інших доходів.

Посилання позивача на неспроможність придбати собі мінімальний пакет продуктів, сплатити комунальні послуги тощо, не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності зі згаданими вище документами може слугувати підставою для звільнення позивача від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання позову в цій справі, зокрема виходячи із того, що позивачем взагалі заперечено отримання будь якого доходу, однак стверджує, що буде позбавлена коштів на своє утримання, при сплаті судового збору, та такі твердження загалом суперечать один одному.

Отож, з огляду на ініційований позивачем предмет спору, характер спірних правовідносин, які позивач окреслив в позові, заявлення у позові двох вимог, немайнового та майнового характеру, на брак умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема й на те, що позивач не надав достатніх доказів неможливості сплати судового збору суду за розгляд її позову, підстав для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору за подання позову немає.

Так, окрім іншого з позовної заяви вбачається, що остання містить одночасно одну позовну вимогу немайнового характеру та одну - майнового характеру, при цьому, до матеріалів позовної заяви не долучено доказів на підтвердження сплати позивачем судового збору за звернення до суду із даною позовною заявою.

Позивачем не вказано у позовній заяві ціну позову щодо вимоги майнового характеру, про визнання права власності на майно (земельну ділянку) у порядку спадкування за заповітом, що суперечить вимогам п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Пред`являючи позов з вимогою майнового характеру позивач не зазначила ціну позову, яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна (на день звернення до суду).

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

Оскільки встановлено, що позивачем у позові мається вимога майнового характеру та не визначено ціни позову, цю позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме: вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості спірного майна, та долучити документ про сплату судового збору в розмірі 1% від ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який має становити різницю між вже сплаченою сумою судового збору у розмірі 1073,60 грн. та сумою судового збору за вимогу майнового характеру, залежно від ціни позову, що має бути попередньо визначена позивачем.

Крім цього, позовна вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис має немайновий характер, відтак за таку вимогу позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Так, відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте позовна заява не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача та відповідача, оскільки звернення представника позивача із позовом через власний електронний кабінет підсистеми «Електронний суд » ЄСІТС, не звільняє представника позивча від такої інформації щодо інших сторін за позовом.

Також, позивач у позові просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до заповіту посвідченого нотаріусом міста Кременчук Полтавської області 19.01.2021, іншим спадкоємцем, після смерті спадкодавця, окрім позивача, є ОСОБА_5 , в якому ОСОБА_4 заповів усе інше майно, окрім земельної ділянки, однак за матеріалами справи не зазначено будь якої інформації щодо відношення ОСОБА_5 до спадкодавця (родинні зв`язки), приналежність або ні іншого спадкоємця до кола осіб визначених ст. 1241 КЦ України тощо.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати позовну заяву, в якій уточнити склад учасників справи, залучити в якості відповідача ОСОБА_5 який згідно заповіту є іншим спадкоємцем та у якості третьої особи відповідальну юридичну чи фізичну особу, якою було прийнято рішення про відмову від вчинення нотаріальної дії, вказавши дані у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК Україна.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і ст. 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, за наявності вказаних недоліків позовної заяви провадження у справі не може бути відкрите, а тому позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачам строку на усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви.

Після виправлених недоліків надати ініціатору позову також слід направити таку копію позову із додатками іншим учасника справи, подавши до суду докази її направлення згідно вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про скасування рішення про державну реєстрацію речового права - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання позивачем (представником позивача) ухвали.

Роз`яснити позивачу (представнику позивача), що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роменського міськрайонного суду Г. О. Цвєлодуб