н/п 2/490/863/2023 Справа № 490/1311/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.01.2023 м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді: Гуденко О.А.

за участю секретаря Позднякова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін в порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом заступника керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області до ОСОБА_1 , третя особа: Білозерська селищна рада, про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області (Херсонський рибоохоронний патруль) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь держави відшкодування шкоди, завданої рибним запасам у сумі 18981 грн., посилаючись на завдання відповідачем такої шкоди незаконним виловом риби та притягнення за це до адміністративної відповідальності та стягнення судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 04.09.2021 р. головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» складено протокол про адміністративне правопорушення №028644/2216 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 04.10.2021 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні зазначеного правопорушення і призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Зокрема судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 04.09.2021 р. о 09-14 год. на річці Рвач, в районі с. Кізомис Херсонської області на території НПП «Нижньодніпровський» здійснював вилов риби дозволеним знаряддям лову.

Так, в порушення п. п. 4.6 Правил любительського та спортивного рибальства від 18.07.1998 та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» останній впіймав рибу свіжу, а саме: молодь ляща 39 од., молодь тарані 21 од., молодь коропа 4 од., молодь сома 2 од., карась сріблястий 6 од., загальною вагою 25 кг, чим перевищив добову норму вилову, яка становить 3 кг на людину.

Під час судового розгляду гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, не заперечував проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначена постанова гр. ОСОБА_1 не оскаржувалась та 15.10.2021 р. набрала законної сили.

Згідно проведеного розрахунку матеріальної шкоди до протоколу №028644/2216 своїми неправомірними діями гр. ОСОБА_1 заподіяв шкоду у розмірі 18981 грн., яка розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 541 від 24.07.2013 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

За даними Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Херсонській області завдана матеріальна шкода добровільно гр. ОСОБА_1 не відшкодована, а отже підлягає стягненню у цивільному порядку.

Оскільки відповідач добровільно збитки не відшкодував, тому заступник керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь держави 18981 грн. збитків та судові витрати в сумі 2481 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2022 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 19.07.2022 року.

У зв`язку із неявкою сторін 19.07.2022 в судове засідання, судове засідання було відкладено на 30.11.2022 року.

30.11.2022 року судове засідання було відкладено на 25.01.2023 року за клопотанням відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином.

У судове засідання, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, 25.01.2023 року подав заяву про визнання позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на достатність письмових матеріалів, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі письмових матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позову.

Судом встановлено, що 04.09.2021 р. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 028644/2216 за частиною 4 статті 85 КУпАП, під час якого вилучено: молодь ляща 39 од., молодь тарані 21 од., молодь коропа 4 од., молодь сома 2 од., карась сріблястий 6 од., загальною вагою 25 кг.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було складено опис вилучених об`єктів лову із зазначенням найменування, кількості, ваги та ціни, загальних збитків 18981,00 грн.

Вказаний опис вручено ОСОБА_1 , про що свідчить розписка від 04.09.2021 р. з підписом правопорушника.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 04.10.2021 р. у справі № 648/2454/21 за результатами розгляду вказаного протоколу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 85 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. з конфіскацією риби, а саме : коропа в кількості 4 шт., сома в кількості 2 шт. карась сріблястий в кількості 6 шт., тарані в кількості 21 шт. та ляща в кількості 39 шт.

Розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 від незаконного вилову цінних видів риб у сумі 18981,00 грн. підтверджується даними опису до протоколу № 028644/2216, довідкою - розрахунком заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, який здійснено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 № 541 « Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд».

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Листом від 13.01.2022 року Херсонська окружна прокуратура звернулася до УДАРГ у Херсонській області з запитом щодо вжитих заходів з відшкодування шкоди заподіяної у т.ч. ОСОБА_1 внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України.

Листом від 24.01.2022 року Херсонський рибоохоронний патруль УДАМРГ у Херсонській області вважав за можливе вжиття Херсонською окружною прокуратурою заходів прокурорського реагування з питань відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України винними особами, зокрема ОСОБА_1 , у зв`язку з гострою проблемою фінансування витрат на сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.04.2008 № 4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Отже, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Положення пункту 3 частини статті 131-1 Конституції України визначають, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Безпосередньо питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 надані правові висновки стосовно застосування правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є: обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу; недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом; розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Як слідує з листа Херсонського рибоохоронного патрулю УДАМРГ у Херсонській області від 24.01.2022 року, управлінням не вживалися належні та необхідні заходи для відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України винними особами, зокрема ОСОБА_1 , у зв`язку з гострою проблемою фінансування витрат на сплату судового збору, тому суд доходить висновку, що прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави, з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Крім цього, згідно із ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Положеннями п. п. «а», «б» абз. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» надає повноваження посадовим особам органів рибоохорони, зокрема, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Згідно із ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення, такої діяльності.

Згідно з розрахунком збитків, відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністерства України від 24 липня 2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» відповідач заподіяв збитки рибним запасам у розмірі 18981, 00 грн.

Стаття 63 Закону України «Про тваринний світ», передбачає, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Разом з тим, відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2021 року, яка у розумінні ч. 6 ст. 82 ЦПК України має приюдиційне значення для розгляду даної справи, встановлено протиправність діянь ОСОБА_1 .

Таким чином, судом при вирішенні справи про адміністративне правопорушення встановлено винуватість ОСОБА_1 в тому, що він порушив правила рибальства. Розмір збитків, заподіяних рибному господарству або іншій особі внаслідок такого порушення постановою суду не встановлено, питання про їх стягнення під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення судом не вирішувалося.

За встановлених судом обставин, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, визнання останнім позовних вимог, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної рибному господарству України в розмірі 18981,00 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Керуючись ст. ст.16, 1166 ЦК України, ст.ст. 6,7,10,12,13,81,89,141,258, 259, 263-265, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву -задовольнити.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову водних живих біоресурсів в розмірі 18981,00 грн. за реквізитами: одєржуавч: ГУК у Херсон обл./Херсон р-н/21080600, , номер рахунку UA0021451, Банк одержувача: Казначейство України, код бюджетної класифікації доходів 21080600.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Херсонської обласної прокуратури (р/р 2291, , МФО 820172, банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Херсон, вул. Михайлівська, 33) судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. А. Гуденко