Справа № 759/8086/18
Провадження № 6/761/244/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича, заінтересовані особи: Приватне підприємство «А.Т.Н.», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2022 р. приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Веремій І.М. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 .

Подання приватним виконавцем мотивовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 759/8086/18, виданого 03.08.2021 р. Шевченківським районним судом м.Києва, за яким з ОСОБА_1 на користь ПП «А.Т.Н.» стягнуто 205492,45 грн. 18.08.2021 р. винесено постанову про відкриття вказаного виконавчого провадження, однак станом на 26.12.2022 р. виконавчий документ боржником залишається невиконаним. Згідно інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Чернігівській області Головного сервісного центру МВС за ОСОБА_2 , яка є дружиною боржника, на праві власності зареєстрований транспортний засіб марки «Mazda», модель «СХ-9», 2007 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_1 , та транспортний засіб марки «Mazda», модель «6», 2003 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 . Таким чином, оскільки боржник не вчиняє жодних дій для виконання рішення суду, при цьому йому на праві спільної сумісної власності належить рухоме майно, інше майно, на яке могло б бути звернуто стягнення у боржника відсутнє, приватний виконавець вважає, що для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боржника боргу необхідно визначити частку майна останнього у цьому майні, а тому звернувся до суду з даним поданням.

Представник заінтересованої особи (стягувача) в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, однак зі змісту подання вбачається, що останній просив суд розглянути подання за його відсутності.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.2 ст. 443 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних осіб.

Вислухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що подання про визначення частки майна боржника, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, 18.08.2021 р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 759/8086/18, виданого 03.08.2021 р. Шевченківським районним судом м.Києва, за яким з ОСОБА_1 на користь ПП «А.Т.Н.» стягнуто 205492,45 грн.

Судом встановлено, що приватним виконавцем було вжито низку заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа, однак станом на 26.12.2022 р. внаслідок звернення стягнення на заробітну плату боржника стягнуто тільки 7293,17 грн., на відкритих у боржника банківських рахунках кошти відсутні.

11.09.1992 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією актового запису про шлюб № 410 від 11.09.1992 р.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області Головного сервісного центру МВС від 29.11.2022 р. № 31/25/11-1619вх, за ОСОБА_2 на праві власності 08.07.2011 р. зареєстрований транспортний засіб марки «Mazda», модель «СХ-9», 2007 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_1 , а 06.08.2016 р. - транспортний засіб марки «Mazda», модель «6», 2003 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 .

Враховуючи, що вказані транспортні засоби набуті ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі з боржником ОСОБА_1 , суд вважає, що в силу положень ст. 60 СК України наявні підстави вважати, що це рухоме майно належить останнім на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Згідно з частиною 6 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За положеннями статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі й обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного (приватного) виконавця.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При вирішенні питання про визначення частки у спільній сумісній власності суд також керується частиною 2 статті 370 ЦК України, якою передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Вказана норма кореспондується з положенням ч. 1 ст. 70 СК України щодо майна подружжя набутого в шлюбі. Разом з тим, у випадку спору між подружжям, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина 2 статті 70 СК України).

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 р. по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 р. у справі № 534/795/14-ц зауважив, що аналіз ст. 379 ЦПК України (2004 року), ч.6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), статей 60, 61, 70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Судом встановлено, що при примусовому виконанні судового рішення приватним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника, яке крім належних йому на праві спільної сумісної власності транспортних засобів, відсутнє.

При цьому суд зазначає, що під час визначення частки майна боржника у майні, яке належить йому та його дружині на праві спільної сумісної власності, виходячи з положень законодавчих актів, слід виходити з рівності часток подружжя.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 р. у справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи, що рішення суду боржником на даний час не виконано, інше майно, крім належних йому та дружині на праві спільної сумісної власності транспортних засобі, у нього відсутнє, суд приходить до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне визначити частку майна ОСОБА_1 у майні, яке належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме: - у транспортному засобі марки «Mazda», модель «СХ-9», 2007 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_1 , в розмірі 1/2 частки; - у транспортному засобі марки «Mazda», модель «6», 2003 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , в розмірі 1/2 частки, що є адекватним ступенем втручання в права боржника та права іншої особи, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу Верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 443 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича, заінтересовані особи: Приватне підприємство «А.Т.Н.», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визначення частки майна боржника - задовольнити.

Визначити частку майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у майні, яке належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а саме:

- у транспортному засобі марки «Mazda», модель «СХ-9», 2007 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_1 , в розмірі 1/2 частки;

- у транспортному засобі марки «Mazda», модель «6», 2003 року випуску, чорного кольору, № кузова НОМЕР_2 , в розмірі 1/2 частки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: