Провадження № 2/148/550/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 30.04.2023 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_3 .. Під час шлюбу, а саме 04.05.2023 року на ім`я відповідача було зареєстровано транспортний засіб NISSAN JUKE 2023 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 . Право власності на вищезазначений транспортний засіб хоча фактично було і зареєстровано за відповідачем 04.05.2023 року, але укладання договору на його купівлю та оплата коштів за автомобіль були здійснені ще до реєстрації шлюбу між позивачем та відповідачем.

Так відповідно до п. 1 договору № МЕД 000981 від 28.04.2023 року постачальник ТОВ «Медікор» зобов`язується поставити (продати) та передати у встановлений строк у власність покупця ОСОБА_3 якісний транспортний засіб визначений розділом 2 договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього визначену договором грошову суму.

Відповідно до п. 2 вищевказаного договору постачальник передає, а покупець приймає (купує) наступний товар: NISSAN JUKE 1.0 АКПП 2023 року, номер кузова НОМЕР_2 . Ціна автомобіля становить 1129 890 грн.

Кошти за автомобіль NISSAN JUKE 1.0 АКПП 2023 року, номер кузова НОМЕР_2 були перераховані позивачем на рахунок постачальника за попередньо виставленим ним рахунком ще 21.04.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією №@2PL288057 у сумі 1129890 грн. Платником по даній квитанції виступає ОСОБА_4 . Призначення платежу за NISSAN JUKE SJNFAAF16U1213875. Факт оплати позивачем особистих коштів за вищевказаний автомобіль підтверджується і довідкою виданою AT КБ «ПРИВАТБАНК» від 27.06.2023 року. Вказаний автомобіль був придбаний особисто за кошти позивача до реєстрації шлюбу і до реєстрації права власності на спірний автомобіль за відповідачем. Укладання договору про купівлю спірного транспортного засобу та державна реєстрація його на ім`я відповідача була здійснена з ініціативи відповідача, оскільки позивач не має водійського посвідчення і не вміє керувати автомобілем, то відповідач запропонував позивачу зареєструвати куплений автомобіль на своє ім`я, а коли позивач отримає водійське посвідчення, то автомобіль NISSAN JUKE мав бути перереєстрований на позивача.

Однак, через деякий час після реєстрації шлюбу та купівлі автомобіля відповідач забрав автомобіль і десь поїхав у невідомому напрямку, на зв`язок не виходить, автомобіль повертати не планує. Просить визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, Д.Н.З. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, Д.Н.З. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 . Витребувати у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснила, що відповідач ввів її в оману, перед купівлею автомобіля та вмовив оформити всі документи на нього, хоча автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 був куплений виключно за особисті кошти позивача, які вона отримала від Міністерства оборони України в якості одноразової грошової допомоги члену родини загиблого військовослужбовця. Позивач планувала створити нову сім`ю та повелася на вмовляння відповідача оформити транспортний засіб на ного, а після реєстрації шлюбу та реєстрації автомобіля на відповідача, останній забравши автомобіль зник у невідомому напрямку, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування його не відоме, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та з дійсним позовом. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача, за дорученням адвокат Підреза І.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пояснила, що дійсно автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 був куплений виключно за особисті кошти позивача, які вона отримала від Міністерства оборони України в якості одноразової грошової допомоги після загибелі чоловіка на війні. Відповідач ввів позивача в оману з приводу оформлення транспортного засобу, оскільки дійсно після реєстрації автомобіля на відповідача, останній забравши автомобіль зник у невідомому напрямку, на телефонні дзвінки не відповідає, місце перебування його не відоме. Хоча транспортний засіб був зареєстрований вже після реєстрації шлюбу між сторонами, але враховую норми ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Таким чином оскільки відповідач коштів на купівлю автомобіля не мав, а позивач підтвердила доказами, що автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 дійсно був куплений виключно за особисті кошти позивача, у зв`язку з чим просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. На адресу суду надійшов лист в якому відповідач вказав, що спірний автомобіль позивач подарувала йому на весілля.

Вислухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За приписами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 334 ЦК України). На відміну від нерухомого майна ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (частина четверта статті 334 ЦК України).

Відповідно до статті 34 Закону № 3353-XII державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Отже, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі загальних положень ЦК України про перехід права власності за договором, спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону № 3353-XII та прийнятих на його виконання нормативних актів відповідних органів, що регламентують порядок державної реєстрації окремих видів транспортних засобів.

Отже, як положеннями частини першої статті 334 ЦК України, щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Порушення приписів про державну реєстрацію транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном). Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 626, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Судом встановлено, що відповідно договору № МЕД 000981 поставки (купівлі-продажу) товару від 28.04.2023 року, постачальник ТОВ «Медікор» зобов`язується поставити (продати) та передати у встановлений строк у власність покупця ОСОБА_3 якісний транспортний засіб визначений розділом 2 договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього визначену договором грошову суму.

Згідно розділу 6 «перехід права власності та ризики» вказаного договору, право власності на Товар, ризики випадкової втрати чи пошкодження Товару, поставка якого здійснюється відповідно умов цього Договору, переходить від Постачальника до Покупця після повної сплати останнім вартості Товару п. 3.1 цього Договору та в момент фактичної передачі Постачальником Покупцю Товару, документів та документації на нього, що фіксується підписанням уповноваженими представниками Сторін в Акті приймання-передачі. (а.с. 10-12)

Згідно інформаційної довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС) від 04.07.2023 року за № 31/2-П-110, згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на час розгляду запиту, за гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано транспортний засіб: NISSAN JUKE, 2023 року випуску, дата реєстрації 04.05.2023.(а.с. 15)

Згідно частини першої статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно: набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Тобто, у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї (частина друга статті 70 СК України).

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (частина третя статті 70 СК України).

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі.

Крім того, положення статей 60, 70 СК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2 договору № МЕД 000981 поставки (купівлі-продажу) товару від 28.04.2023 року, постачальник передає, а покупець приймає (купує) наступний товар: NISSAN JUKE 1.0 АКПП 2023 року, номер кузова НОМЕР_2 . Продаж товару здійснюється за ціною 1129 890,00 грн. В тому числі і ПДВ 20% 188315,00 грн.

Згідно платіжної інструкції №@2PL288057 від 21.04.2023 року та довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 27.06.2023 року, ОСОБА_4 21 квітня 2023 року перерахувала ТОВ «Медікор» 1129890,00 грн., як оплату за автомобіль NISSAN JUKE VIN НОМЕР_2 .(а.с. 13-14)

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 30.04.2023, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 128, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 - ОСОБА_4 .(а.с. 16)

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що відповідач з 05.03.2022 року по 15.04.2022 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , (а.с. 62-63)

Відповідно Наказу начальника Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 15.12.2022 року за № 798, дружина загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого сержанта ОСОБА_7 під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 має право на одноразову грошову допомогу в сумі 15000000,00 грн. (а.с. 60)

Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.12.2022 року за № 280, погоджено виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_8 , дружині загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, старшого сержанта ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 03.05.2022 та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 04.10.2022 № 321/КЦ/12138 - в сумі 15000000 (П`ятнадцять мільйонів) грн. 00 коп. (а.с. 61)

Відповідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 05.10.2023 року, на картковий рахунок ОСОБА_9 19.12.2022 року зараховано грошові кошти в розмірі 15000000 (п`ятнадцять мільйонів) грн. 00 коп. (а.с. 68 зворотна сторона)

21.04.2023 року до реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_4 сплатила власні кошти у розмірі 1129890,00 грн за автомобіль NISSAN JUKE 1.0 АКПП 2023 року, номер кузова НОМЕР_2 на рахунок постачальника ТОВ «Медікор».

Також суд зауважує, що кошти за спірний транспортний засіб позивачем сплачено до укладення договору № МЕД 000981 поставки (купівлі-продажу) товару від 28.04.2023 року, між постачальник ТОВ «Медікор» та ОСОБА_3 .

В свою чергу реєстрація транспортного засобу відбулася після реєстрації шлюбу між сторонами та фактичної передачі автомобіля постачальником, а саме 04.05.2023 року, що також не заперечувалося позивачем у судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що право власності на Товар, а саме: NISSAN JUKE відповідно п. 6.1 умов Договору № МЕД 000981 поставки (купівлі-продажу) товару від 28.04.2023 року, переходить від Постачальника до Покупця після повної сплати останнім вартості Товару та в момент фактичної передачі Постачальником Покупцю Товару, документів та документації на нього, що фіксується підписанням уповноваженими представниками Сторін в Акті приймання-передачі. (а.с. 10-12)

З огляду на вищевикладене, позивачем у судовому засіданні доведено обставини придбання спірного рухомого майна за власні особисті кошти, а не за кошти подружжя, посилаючись на наявність передбачених частиною першою статті 57 СК України обставин, які є підставою для відступу від принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, таким чином суд приходить до висновок про задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, Д.Н.З. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, Д.Н.З. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

Посилання відповідача ОСОБА_3 в листі направленому на електронну адресу суду, щодо того, що спірний автомобіль позивач подарувала йому на весілля, у судовому засіданні підтвердження не знайшло та матеріали справи таких даних не містять.

Щодо позовної вимоги позивача про витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 автомобіля NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , суд вважає, що позивач передчасно звернулася до суду з даною вимогою, оскільки до набрання законної сили даним рішенням та перереєстрації автомобіля на позивача, відповідач на законних підставах розпоряджається транспортним засобом, крім того підстав, які б слугували для витребування автомобіля (відмова відповідача повертати автомобіль після набрання чинності даного рішення та перереєстрації на позивача транспортного засобу) на даний час відсутні. Таким чином в задоволенні позовної вимоги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_5 що мешкає за адресою АДРЕСА_1 право особистої приватної власності на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на автомобіль NISSAN JUKE 2023 року випуску, білого кольору, Д.Н.З. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 25.12.2023 року.

Суддя О.О.Дамчук