Номер провадження 2/754/1366/23 Справа №754/7553/22
22 лютого 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Панченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Богослов Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна, -
Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 60 580,11 грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. На обґрунтування вказаного позову зазначила, що 25.05.2021 року о 11 год. 30 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме третя особа: ОСОБА_2 , керуючи т/з «Chevrolet», д.н.з. « НОМЕР_1 » у м.Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 22.06.2021 року по справі 755/9610/21 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. Відповідно до Звіту №3154 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 58 680,11 грн. Вартість послуг експерта становить 1 900,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 60 580,11грн. 13.09.2021 року, на адресу Моторно (транспортного) страхового бюро України, надійшла заява від ОСОБА_2 , з якої вбачаться, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 , 2 000,00 доларів США, у якості компенсації витрат за пошкоджений транспортний засіб «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 ». В зв"язку із викладеним вище позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2022 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін призначено справу до розгляду.
Суд на підставі п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274, ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлене належним чином, разом з позовною заявою подала заяву про розгляд справ за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, про місце і час судових засідань був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомляв, клопотань та заяв від відповідача по справі не надходило.Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача за наявних у справі матеріалів.
Третя особа у справі в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо адреси сторони судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно ч. 10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи 28.12.2020 року між Моторним (транспортним) страховим бюро України та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 » (Поліс) № НОМЕР_3 (строк дії з 28.12.2020 по 27.12.2021 р.).
Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобіля «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
25.05.2021 року о 11 год. 30 хв. трапилась дорожньо-транспортна пригода, а саме третя особа: ОСОБА_2 , керуючи т/з «Chevrolet», д.н.з. « НОМЕР_1 » у м.Києві допустив зіткнення з транспортним засобом «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_1 .
У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона (відповідач - ОСОБА_1 ) та надав всі необхідні документи.
Відповідно до Звіту №3154 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_2 » становить 58 680,11 грн. Вартість послуг експерта становить 1 900,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 60 580,11 грн.
На підставі вище зазначеного Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 60 580,11 грн. шляхом перерахування коштів ОСОБА_1 , що підтверджується копіями платіжних доручень № 1102768 від 26.08.2021 року та перерахунок коштів на оплату складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру збитків в розмірі 1900,00 грн. згідно платіжного доручення №1032252.
Однак, 13.09.2021 року, на адресу Моторно (транспортного) страхового бюро України, надійшла заява від ОСОБА_2 , з якої вбачаться, що ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 , 2 000,00 доларів США, у якості компенсації витрат за пошкоджений транспортний засіб «Renault», д.н.з. « НОМЕР_2 », що підтверджується завіреною копією розписки про отримання ОСОБА_1 коштів, а також засвідченням свідків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Згідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault», державний номерний знак « НОМЕР_2 » була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно договору (Поліс) № 202327867(строк дії з 28.12.2020 по 27.12.2021 р.).
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.ч. 1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
«… Суд виходить з того,що відповідно до положень статей 509,979,980 Цивільного кодексу України та статей 3,6, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по суті є майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником(страхування відповідальності)
18. Обов`язок страховика щодо здійснення страхової виплати особі, якій заподіяна шкода, виникає у разі настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника. Тобто, за відсутності підстав для притягнення страхувальника до відповідальності, у страховика також не виникає зазначений обов`язок.
19. Суд враховує, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди, необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина заподіювача шкоди.
20. Зокрема, згідно з положеннями статтями 1166, 1187 Цивільного кодексу України відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, покладається на особу, винну в заподіянні відповідної шкоди.
21. Зважаючи на встановлення судами першої та апеляційної інстанцій на підставі відповідних судових рішень обставин відсутності вини страхувальника за Полісом та наявності вини іншої у особи у ДТП, Суд погоджується з висновком про те, що цивільно-правова відповідальність страхувальника в результаті ДТП не настала, а у позивача відсутній обов`язок зі сплати страхового відшкодування відповідачу.
22. Відтак у зв`язку з отриманням відповідачем страхового відшкодування за відсутністю у позивача обов`язку з відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, відбулось безпідставне збагачення відповідача за рахунок відповідача, правові наслідки якого врегульовані статтею 1212 Цивільного кодексу України.
23. Оскільки зазначена правова норма зобов`язує особу, яка набула майно іншої особи без достатньої правової підстави, повернути його потерпілому, зокрема й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення позивачу грошових коштів, отриманих ним в якості страхового відшкодування за Полісом внаслідок ДТП.»
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481.00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 988, 990, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 128, 211, 247, 274, 279, 280-282, 263, 264, 279, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Панченко