Справа № 523/7954/22
Провадження №2/523/23/23
У Х В А Л А

"11" липня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Іванченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одеси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.08.2019 року по вул. Пушкінській в м. Одесі сталась ДТП за участю автомобіля «DACIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_1 , та автомобіля «TOYOTA» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Представник позивача зазначив, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2019 року (справа №522/14470/18) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Представник вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «DACIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована полісом обов`язкового страхування.

Власник пошкодженого авто звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок чого страховиком 22.08.2019 р. було сплачене страхове відшкодування у розмірі: 17 275 грн. Цивільно-правова відповідальність з експлуатацією ТЗ в якості таксі застрахована не була, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50% суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8 637, 50 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача та відповідач не з`явились, судом вживались заходи щодо сповіщення сторін та виклик в судове засідання.

Представник позивача адвокат Сечко Сергій Володимирович 04.07.2023 року (вх. № 5507) звернувся на адресу суду із заявою про слухання справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_1 до суду також не з`явився, судом здійснювався виклик відповідача шляхом направлення судової повістки за адресою вказаною в позовній заяві, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.41).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Разом з цим, судом, 11.07.2023 року отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якого судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39).

Отже, судом встановлено, що відповідач у справі значиться зареєстрованим за адресою, що не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси. Крім іншого, судом встановлено, що ДТП за участю автомобіля «DACIA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «TOYOTA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталось по вул. Пушкінській в м. Одесі, що також не відноситься до територіальною підсудності (юрисдикції) Суворовського районного суду м. Одеси.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Своє право на отримання страхового відшкодування позивач мотивував, зокрема, статтею 1191 ЦК України, якою передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, на зворотну вимогу (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Тобто, між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо регресного відшкодування сплачених позивачем коштів.

При відкритті провадження у справі, суду не було відомо місце реєстрації відповідача, а відтак провадження було відкрито на підставі відомостей зазначених позивачем у позовній заяві, за місцем проживання відповідача, однак, в подальшому судом встановлено місце реєстрації відповідача.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, а саме справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенню цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 3 ст. 263 ЦПК України).

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

За загальними правилами підсудності справ, визначеними ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України визначено, що, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ч. 3 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, дослідивши матеріали цивільної справи на предмет її підсудності Суворовському районному суду м. Одеси, суд дійшов висновку, що цивільна справа суду не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, а відтак, цивільна справа підлягає направленню за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 247, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - передати на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Суддя: