Справа № 526/1961/22
Провадження № 2/526/123/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гадяч цивільну справу № 526/1961/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Ухвалою від 04 жовтня 2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

12 грудня 2022 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що на утримання дитини він з жовтня 2021 року по листопад 2022 року на ім`я позивача здійснив перерахування коштів, які є достатньою сумою на утримання дитини. Не згоден сплачувати аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , оскільки надає допомогу батькам-пенсіонерам, які потребують підтримки, тому у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів на утримання позивача просив відмовити.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Сапронов В.В. повідомив суду, що відповідач позов визнає частково, погодився сплачувати аліменти на дитину. Щодо дружини заперечує проти сплати аліментів з тих підстав, що ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи, надає допомогу на утримання батьків, а позивач має достатній дохід і може обійтися без утримання чоловіка.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , шлюб між якими зареєстровано 21 квітня 2017 року.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонд у України в Полтавській області ОСОБА_2 , як одержувач пенсії на обліку не перебуває. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості на ОСОБА_4 за період з лютого по грудень 2022 року відсутні.

ОСОБА_1 за період з 1 по 4 квартали 2022 року отримувала соціальні виплати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 протягом 2021- 2022 років добровільно здійснював перерахування коштів ОСОБА_1 на утримання дитини.

Також вбачається, що відповідач перераховував кошти ОСОБА_5 , що підтверджується виписками з банку.

Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а в даному випадку батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач є батьком дитини, тому нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.

Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби дитини певного віку, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини і відповідно ст.75 Сімейного кодексу України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, а оскільки відповідач має дохід, то відповідно повинен утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Поміж тим, суд вважає, що заявлену позивачем частку стягнення слід зменшити, так як встановлено, що ОСОБА_2 надає матеріальну допомогу батькам пенсіонерам, тому стягнення такої частки від заробітку та / або доходу істотно вплине на його матеріальне становище відповідача і може перевищувати 50 відсотків відрахувань із його заробітної плати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави за дві позовні вимоги.

Керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2022 року до її повноліття.

Стягти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 03 жовтня 2022 року до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трьох років ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Головуюча: Л. В. Максименко