Справа № 147/326/22
Провадження № 22-ц/801/1431/2023
№ 22-ц/801/1520/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борейко О. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

04 липня 2023 рокуСправа № 147/326/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В, Якименко М.М., секретар Луцишин О.П., розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про зупинення апеляційного провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2023 року та на додаткове рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 травня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації договору оренди землі,

встановив:

У проваджені апеляційного суду знаходиться вказана цивільна справа про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння та про скасування реєстрації договору оренди землі.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 травня 2023 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0255, загальною площею 1,7958 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 24 травня 2023 року заяви представника відповідача ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» - адвоката Хитрука І.С. та представника позивача ОСОБА_2 адвоката Тимощука Є.С. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2 642,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.

У задоволені решти вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням, ПрАТ «ПК «Поділля» подало апеляційні скарги, в яких просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову щодо повернення земельної ділянки. Також просить скасувати додаткове рішення суду.

Зазначає, що отримуючи орендну плату від ПрАТ «ПК «Поділля» як до, так і після подання позову ОСОБА_2 визнав своїми діями, що договір оренди землі є укладеним, що виключає захист його прав у мотивах негаторного позову. Оскільки висновок експерта отриманий при недостатній кількості почеркознавчого матеріалу, а судом надано неналежну оцінку йому як доказу, тому вказаний висновок експерта є недопустимим та неналежним доказом у справі. Судом не враховано порушення позивачем принципу добросовісності.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 15 червня 2023 року та 26 червня 2023 року відкрито провадження у даній справі на рішення та додаткове рішення.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 22 червня 2023 року та 27 червня 2023 року справу призначено до розгляду на 04 липня 2023 року.

27 червня 2023 року від ПрАТ «ПП «Поділля» надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №513/879/19.

Клопотання мотивоване тим, що однією із підстав для скасування оскаржуваного рішення є те, що судом першої інстанції помилково враховано той факт, що позивач у період дії договору оренди землі по 2022 рік включно отримував орендну плату, тобто практично прийняв виконання договору оренди землі від 30.07.2015. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 дійшла висновку, що якщо сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії. Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №390/34/17 зазначив, що дії повивача, який пред`являє позов про визнання договору оренди землі неукладеним, суперечить його попередній поведінці і є недобросовісними. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №227/3760/19-ц вказано, що суду необхідно встановити чи виконувався договір обома сторонами. Дії позивача, який в квітні 2022 року звернувся з позовом до суду, обґрунтовуючи вимоги тим, що договір оренди землі він не підписував, але в грудні цього року отримав за заявою оренду плату, суперечить його попередній поведінці. Оренду плату позивач отримував також з 2015 по 2022 рік. Відтак заявник вважає, що дії позивача є недобросовісними, а правова поведінка суперечливою.

28 червня 2023 року від ОСОБА_2 надійшли заперечення щодо зупинення апеляційного провадження у справі, в яких вказано, що Верховний Суд не зупиняє провадження у справі до вирішення подібної справи Великою Палатою Верховного Суду з підстав п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. Предмет позовів і обставини справи №513/879/19 не відображають тотожність або подібність правовідносин, які вирішуються в межах даної справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16 зазначено, що конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі, а ст. 18 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість укладення договору оренди землі шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання з підстав, які в ньому зазначені.

Представник відповідача подав письмові заперечення щодо клопотання про зупинення апеляційного провадження, які підтримав в судовому засіданні.

Апеляційний суд, беручи до уваги мотиви відзиву на позов та мотиви апеляційної скарги, заслухавши думку учасників справи, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі з огляду на таке.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року відкрито провадження в цивільній справі № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 червня 2022 року цю ж справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду зазначив, що крім іншого також підлягає вирішенню виключна правова проблема, яка полягає у такому:

1) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах поведінку учасників цивільних правовідносин, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що така поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них?

2) яким чином суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, у разі коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на недійсність такого договору або його неукладеність. Якщо поведінка сторони давала іншій стороні підстави вважати, що договір є дійсним (виконувався належним чином сторонами протягом тривалого часу), то наступне висунення вимог про його недійсність або неукладеність свідчить про зловживання цивільним правом?

3) підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть свідчити про наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність угоди. Чи має суд, оцінюючи дії учасника стосовно добросовісності, враховувати не лише сам факт виконання, а й волю сторін на виконання договору і досягнення відповідних їй правових наслідків?».

Тобто, у справі наявна також виключна правова проблема, яка полягає, зокрема, у тому, як суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього стверджує про недійсність цього договору або про те, що він неукладений; якщо поведінка сторони давала іншій підстави вважати, що договір є дійсним (сторони його належно виконували протягом тривалого часу), то чи не є зловживання цивільним правом наступні вимоги, засновані на твердженні про його недійсність або неукладеність.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 серпня 2022 року прийнято до розгляду вказану справу та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Предметом позову у справі, що переглядається апеляційним судом, є зобов`язання відповідача ПрАТ «ПП «Поділля» повернути ОСОБА_2 належну йому на праві власності земельну ділянку у зв`язку з тим, що останній не підписував договору оренди земельної ділянки, а відтак він є неукладеним.

В обґрунтування заперечень щодо позовної заяви та мотивів апеляційної скарги ПрАТ «ПП «Поділля» посилається на те, що ОСОБА_2 отримував орендну плату за користування його земельною ділянкою, що свідчить про виконання договорів оренди землі. За таких обставин дії ОСОБА_2 є недобросовісними, а правова поведінка - суперечливою.

Колегія суддів, приймаючи до уваги подібність мотивів касаційної скарги у згаданій справі та апеляційної скарги в даній справі виходить з того, що висновки Великої Палати Верховного Суду будуть мати вагоме значення при перегляді судового рішення у даній справі.

Заперечуючи щодо зупинення провадження у справі ОСОБА_2 вказує, що предмет позовів і обставини справи №513/879/19 не відображають тотожність або подібність правовідносин, які вирішуються в межах даної справи.

Разом з тим, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування схожої (ідентичної) справи на розгляді у суді касаційної інстанції та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме об`єктивна неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Вирішення спору у даній справі та справі №513/879/19 залежить від вирішення виключної правової проблеми для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, передаючи справу №513/879/19 на розгляд Великою Палатою Верховного Суду, у своєму мотивуванні посилався також і на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, на яку посилається ОСОБА_2 в свої запереченнях.

Тому Велика Палата Верховного Суду при наданні висновку щодо застосування норми права, питання щодо якого стало підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати, із застосуванням якої не погодилася палата суддів, що передала справу на розгляд Великої Палати може відступити від певних висновків, які викладені в згаданій постанові від 16.06.2020.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне зупинити апеляційне до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №513/879/19

Керуючись ст. 252, 253, 260, 381, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Зупинити апеляційне провадження в цивільній справі № 147/326/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення земельної ділянки з чужого незаконного володіння, скасування реєстрації договору оренди землі, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко