Справа № 503/950/22
Провадження № 2/503/51/23
16 січня 2023 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, за кожним з них в рівних долях, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської селищної ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області, вказуючи, що зазначене майно ввійшло до складу спадщини, яка відкрилася після смерті їх рідного батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_4 та у встановленому порядку прийняли спадщину, своєчасно звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами. Проте нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивачів спадщину після померлого ОСОБА_4 прийняла відповідач ОСОБА_3 , як особа, яка перебувала під опікою померлого. Разом з тим, опіка та піклування припиняється у разі досягнення особою повнолітнього віку, а на час відкриття спадщини відповідач ОСОБА_3 вже досягла 23 років. Крім того, в розумінні ст.1265 ЦК України, утриманців спадкодавця законодавець визначив як п`яту чергу спадкоємців за законом. Тому позивачі вважають, що лише вони мають право на спадкування після смерті їх батька ОСОБА_4 як спадкоємці першої черги за законом. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 неправомірно заволоділа правовстановлюючими документами на спадкове майно, позивачі не можуть захистити своє порушене право в позасудовому порядку.
В судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Трегубчак Ю.В. не з`явилися. Натомість, від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій вони наполягали на задоволенні позовних вимог та просили цивільну справу розглядати у їх відсутність.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Виклик відповідача було здійснено відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Жодних заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. У встановлений судом строк, не скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи, відзив на позовну заяву відповідач ОСОБА_3 до суду не подала.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.05.2021 року (а.с.17).
Зі змісту довідок Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області №1258 та №1260 від 09.11.2021 року (а.с.29, 31) та копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, що 17.04.1991 року видане виконкомом Слобідської ради народних депутатів та зареєстроване в реєстровій книзі за №8 стр.94 №2160 (а.с.20) вбачається, що ОСОБА_4 на праві особистої власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №074742, виданого 03.09.2001 року Слобідською селищною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1 (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_4 належало право власності на земельну ділянку площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської селищної ради, масив 49, діл.1.
Крім того, судом встановлено, що 18.04.2012 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №3, яким належний йому на праві особистої власності інший житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 заповів онуці ОСОБА_5 .
Ретельний аналіз цієї обставини вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Слобідської селищної ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області, є тим спадковим майном, яке не охоплюється складеним ОСОБА_4 заповітом, вслід чого його спадкування здійснюється виключно за законом.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №607/02-14 від 30.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.06.2021 року та відповідно 21.05.2021 року подали до нотаріальної контори заяви про прийняття ними спадщини та заведена спадкова справа №136/2021. Ця обставина вказує на те, що позивачі своєчасно прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 у встановленому законом порядку. Крім того, 01 жовтня 2021 року спадщину після смерті ОСОБА_4 також прийняла спадкоємець за законом ОСОБА_3 , подавши нотаріусу відповідну заяву у визначений законом строк, якій було надіслано лист-роз`яснення щодо надання нею документів про родинні відносини з померлим. Також, 29.10.2021 року за вищевказаним заповітом право на спадщину після смерті ОСОБА_4 заявила його онука ОСОБА_12 .
Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Положення ст.1258 цього ж Кодексу визначають, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.1267 цього ж Кодексу частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Підстав для зміни черговості одержання права на спадкування судом не встановлено.
Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №607/02-14 від 30.12.2022 року вбачається, що на час його надання до суду, тобто станом на 30.12.2022 року, відповідач ОСОБА_3 жодних документів на підтвердження ступеню спорідненості із спадкодавцем та/або наявності у неї права на спадкування як спадкоємця І-ї черги за законом, нотаріусу не надала.
Крім того, відповідач ОСОБА_3 не надала суду жодного доказу та відзиву на позову заяву на спростування обґрунтувань позову та викладених в ньому обставин, а також наявності у неї права на спадкування як спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .
З огляду на це суд вважає, що лише позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як єдині спадкоємці першої черги за законом, набули, в рівних частках, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської селищної ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області.
Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.
Разом з тим, частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Встановлено, що 30 листопада 2021 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №1153/01-16 від 30.11.2021 року (а.с.32).
Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії - відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкодавець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнається право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської селищної ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області. За таких обставин позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права.
В силу ч.1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь обох позивачів підлягають судові витрати у розмірі сплаченого ними судового збору при зверненні до суду з позовом.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , за кожною по 1/2 частині, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , який на праві особистої власності належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , за кожною по 1/2 частині, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 16,51 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської селищної ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області, яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ОД №074742, виданого 03.09.2001 року Слобідською селищною радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1 ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , дата народження та РНОКПП невідомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто двох) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , дата народження та РНОКПП невідомі, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто двох) грн. 40 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Суддя

Кодимського районного суду Т.О. Калашнікова