Справа № 331/791/23
Провадження № 2/331/683/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря - Приходько Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом АТ «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» Освіцінської Ю.С. про стягнення заборгованості.

Представник відповідача Чулой І.С. в судовому засіданні заявив клопотання про залишення без розгляду частини позовних вимог щодо стягнення боргу за кредитним договором № 60.12.000227 від 09.11.2018 р. в розмірі 112 298,70 грн., з яких: 50 000,00 грн. борг за кредитом, 15 133,21 грн. борг за відсотками, 47 165,49 грн. плата за послуги супроводження простроченої заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку.

Підстави для залишення позову без розгляду встановлені ст. 257 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, на яку посилається представник відповідача, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представником відповідача до матеріалів справи долучено копію ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про відкриття провадження у цивільній справі за позовом АТ «АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З тексту вказаної ухвали неможливо встановити предмет та підстави позову, зокрема відсутні посилання на номер кредитного договору та вимоги щодо періоду, суми заборгованості, які пред`являлися до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд враховує, що для залишення позову без розгляду має бути тотожність і в підставах, і в предметі, і спір має бути між тим ж самими учасниками, однак суду не надано доказів того, що дані спори є тотожними.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 травня 2019 року №640/7778/18 (провадження №61-48585св18), позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Положеннями ч.5 ст.4 ЦПК України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви № 38366/97, № 38688/97, № 40777/98, № 40843/98, № 41015/98, № 41400/98, № 41446/98, № 41484/98, № 41487/98, № 41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pеrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява № 3256-57) Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, виходячи з норм Конституції України, міжнародного права, залишення позовної заяви без розгляду з формальних підстав унеможливить доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду частини позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду частини позовних вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька