Провадження № 2/191/437/23
25 липня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Твердохліб А.В.,
за участю секретаря Яришевої Н.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган Опіки та піклування при Малиновській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
20.12.2022 року позивач звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з вищевказаною позовною заявою, яка на підставі ухвали вказаного суду від 03 березня 2023 року передана за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 05 серпня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який розірвано на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15.04.2019 року, що набрало законної сили 16.05.2019 року. В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на утриманні позивача та проживають разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідач ухилявся від своїх батьківських обов`язків, у тому числі зі сплати аліментів, у 2014 році позивач зверталася до Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області щодо стягнення з нього аліментів на утримання спільних дітей та на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 трирічного віку. Рішенням суду аліменти були стягнуті, однак, не сплачувалися відповідачем. Вказане рішення суду не зберіглося. Оскільки Антрацитівський міськрайонний суд Луганської області перебуває на тимчасово окупованій території та не функціонує, позивач не може отримати копію цього документа та не може його додати до позову. Після припинення у 2014 році шлюбних відносин та ведення спільного господарства з відповідачем, останній повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Він не лише весь цей час не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, але й не цікавиться їх життям, станом, здоров`ям, розвитком, тобто, він не проявляє будь-яким чином свого батьківського інтересу, та не виявляє бажання якось виконувати свої батьківські обов`язки. Вказала, що останні два роки проживає з іншим чоловіком ОСОБА_6 , який має батьківське ставлення до її дітей. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку, визначеному ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року.
Представник третьої особи Органу Опіки та піклування при Малиновській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розгляд справи здійснено в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстровану відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області шлюбі з 05 серпня 2005 року, який розірвано на підставі заочного рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15 квітня 2019 року, яке набрало законної сили 16 травня 2019 року (а.с.10-11).
В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції у Луганській області) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 , видане 03.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області) (а.с.8,9).
Позивач вказала про те, що питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей є вирішеним в судовому порядку, однак надати копію рішення суду не має можливості у зв`язку із знаходженням Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області на тимчасово окупованій території України.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 01.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу (а.с.6-7). За вказаною адресою ОСОБА_1 характеризується як порядна, відповідальна людина, яка має двох дітей, вони проживають разом із нею (а.с.31, 33, 35).
Дочка сторін у справі - ОСОБА_3 , 2005 року народження, є студенткою денної форми навчання, на місці державного замовлення, технологічного відділення у ВСП «ОТФК ОНТУ» (а.с.27), має позитивну характеристику з вказаного навчального закладу від 30.01.2023 року (а.с.28). Син колишнього подружжя - ОСОБА_4 , 2011 року народження, навчається в 6 класі Одеського ліцею №130 Одеської міської ради (а.с.29), мати приділяє йому належну увагу у вихованні, відповідально ставиться до навчання дитини, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, систематично відвідує батьківські збори (а.с.30).
Органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 30 травня 2023 року надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.52-55)
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання двох неповнолітніх дітей, не проявляє до них належної турботи та уваги, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім навчанням, ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання дітей.
Викладені обставини мають наслідком позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей.
В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 280,281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган Опіки та піклування при Малиновській районній адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Антрацит Луганської області, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 02.12.2020 року (дійсний до 02.12.2030 року), органом 5114, РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя А. В. Твердохліб