печерський районний суд міста києва
Справа № 465/6599/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача про відвід судді Григоренко Ірини Володимирівни від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 (далі - відповідач-1, Командир військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_2 ), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2, ДКСУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.10.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 , Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.11.2019 року замінено відповідача у цивільній справі з Командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_2 на Міністерства юстиції України (далі - відповідач-1, Міністерство юстиції України).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.05.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2022 року в порядку загального позовного провадження прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та призначено підготовче засідання у справі.

03.07.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшла заява позивача про відвід головуючого судді Григоренко І.В., оскільки в провадженні останньої перебувала скарга ОСОБА_1 № 757/57149/18-к щодо невнесення відомостей до ЄРДР у задоволенні якої було відмовлено, окрім того, суддею неодноразово порушено його права як рівноправного суб`єкта.

04.07.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника Міністерства юстиції України надійшла заява про проведення засідання без фіксації технічними засобами.

В підготовче засідання 04.07.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як визначено у ч.ч. 1, 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відтак, оскільки заява позивача про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, в обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 зазначив, що в провадженні судді Григоренко І.В. перебувала скарга ОСОБА_1 № 757/57149/18-к щодо невнесення відомостей до ЄРДР у задоволенні якої було відмовлено, окрім того, суддею неодноразово порушено його права як рівноправного суб`єкта, відтак, існують сумніви щодо неупередженості головуючого судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Позивачем не наведено обставин, які б свідчили про упередженість головуючого судді та могли б бути підставою для відводу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, а тому суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Проаналізувавши наведені у заяві про відвід головуючого судді Григоренко І.В. обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Григоренко І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Разом з тим, приписами частини першої ст. 33 ЦПК України визначено, що визначення судді, для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Частиною 1 ст. 36 ЦПК України передбачено обов`язок судді заявити самовідвід за наявності підстав, зазначених, зокрема, і в ч. 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України (якщо є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 у даній цивільній справі та в інших провадженнях неодноразово було висловлено недовіру судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В., з метою уникнення сумнів в неупередженості або об`єктивності судді вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду цивільної справи № 757/6599/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вкладене, керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви позивача про відвід судді Григоренко І.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 04.07.2023 року.

Суддя І.В. Григоренко