Справа № 758/9181/23
У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

представник відповідача-2 - ОСОБА_3 ,

третя особа - ОСОБА_4 ,

представник третьої особи - ОСОБА_5 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №758/9181/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,

в с т а н о в и в:

у провадженні суду перебуває справи № 758/9181/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 (відповідач-1), ОСОБА_7 (відповідач-2), третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 (третя особа-1), ОСОБА_8 (третя особа-2), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Затварницька Інна Петрівна (третя особа-3) про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25 березня 2017 року, укладеного між відповідачами

26 жовтня 2023 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову у справі № 758/9181/23 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_7 . В обґрунтування заяви покликається на те, що батьки позивача (треті особи-1 та -2) виплачувала відповідачу-1 грошові кошти в рахунок домовленості щодо передання у подальшому у власність спірної квартири. Однак, відповідач-1 ухилився від укладення договору купівлі-продажу спірної квартири із батьками позивача. Натомість, уклав оспорюваний договір із відповідачем-2, який на переконання позивача містить ознаки фіктивності та тим самим обмежує права позивача та його батьків, як покупців такої квартири, у зв`язку із чим необхідно визнати його недійсним. Просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні сторона позивача підтримали заяву та просять таку задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти заяви про забезпечення позову та просить у такій відмовити.

У судовому засідання третя особа та представник третьої особа підтримали заяву про забезпечення позову та просять таку задовольнити.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення доказів, оглянувши матеріали справи № 758/9181/23, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 381/4019/18) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Згідно з правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року (справа № 753/22860/17) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд зазначає, що спірна квартира на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_7 , яка набута на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу, що підтверджено відомостями з державного реєстру речових прав від 26.10.23 №351925817.

Суд установив, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Оспорюваний договір був предметом розгляду також і у цивільній справі № 758/16083/17 /а.с. 96-114/

З моменту укладення спірного договору власник майна не вчиняв жодних реальних дій щодо розпорядження належним йому майном.

Разом із тим, у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому відсутнє достатнє обґрунтоване припущення із сторони позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Отже, суд прийшов до переконання про те, що такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 справа №755/5333/20.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, саме лише посилання в заяві на імовірність порушення прав особи, без наведення та додання відповідного доказового обґрунтування здійснених тверджень, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім цього, судом не встановлено та позивачем не подано жодних доказів про те, що є обґрунтовані пропущення щодо необхідності вжиття таких заходів, та які негативні наслідки можуть настати у разі їх невжиття.

Таким чином на підставі встановлених даних, суд з урахуванням розумності, співмірності і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов висновку, що відсутні достатні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 за недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 758/9181/23 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала проголошена суддею 26 жовтня 2023 року.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

СуддяО. І. Якимець