Справа № 175/2664/15-ц
Рішення

Іменем України

(заочне)

23 червня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретареві Гейко К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики

встановив:

Позивач в липні 2015 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики.

Заочним рішенням суду від 04 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики задоволено частково.

Ухвалою суду від 23 лютого 2017 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 175/2664/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики задоволено.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2015 року по цивільній справі № 175/2664/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики скасовано та призначити справу до розгляду.

17 березня 2017 року позивач в порядку ст. 31 ЦПК України звернувся до суду з уточненою позовною заявою.

В обґрунтування своїх уточнених вимог позивач вказав на те, що 19 липня 2012 року він надав в борг ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 77 000 грн., з граничним терміном повернення до 19 липня 2013 року. 01 лютого 2013 року він надав в борг ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 146 000 грн., з граничним терміном повернення до 01 лютого 2014 року. Про що було складені відповідні розписки. 19 липня 2012 року та 01 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_2 були укладені договори поруки. Також 19 липня 2012 року та 01 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_4 укладено відповідні договори поруки. Всупереч договірним зобов`язанням, у встановлений термін відповідачі грошові кошти не повернули. Тому він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Також просив суд не приймати до уваги надану відповідачем ОСОБА_5 квитанцію від 04.05.2012 року на суму 6020 грн., так як вона не має жодного відношення до договорів позик від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, бо гроші за даною квитанцією були сплачені набагато раніше, аніж розпочали свою дію зазначені договори. Природа виникнення даної квитанції йому не відома.

Також у позовній заяві від 17.03.2017 року позивачем було уточнено, яким чином він враховував суми наданих відповідачем ОСОБА_5 квитанцій в рахунок виконання нею зобов`язань за договорами позик.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до наданої суду заяви від 23 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_6 просив розглядати цивільну справу без його участі та без позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 19 липня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики на грошову суму 77 000 грн., з граничним терміном повернення до 19 липня 2013 року, що підтверджується договором позики від 19.07.2012 року (а.с.10), отримання ОСОБА_3 грошових коштів підтверджується копією розписки від 19.07.2012 року (а.с. 11).

Також 01 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики на грошову суму 146 000 грн., з граничним терміном повернення до 01 лютого 2014 року, що підтверджується договором позики від 01.02.2013 року (а.с. 12), отримання ОСОБА_7 грошових коштів підтверджується копією розписки від 01.02.2013 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2013 року від 01 лютого 2014 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За ч. 2, ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3, ст. 553 ЦК України поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно ч. 1, ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ч. 2, ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 , 19 липня 2012 року, 01 лютого 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 укладені відповідні договори поруки, згідно яких, останній відповідає частково, а саме у розмірі 200 грн. відповідно до кожного договору поруки. (а.с. 15, 16).

Також 19 липня 2012 року, 01 лютого 2013 року між позивачем та ОСОБА_4 в забезпечення зобов`язань між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договори поруки (а.с. 17, 18).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, зокрема розрахунок суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми за договором позики від 01.02.2013 року, укладеним між позивачем та ОСОБА_3 становить: 129 500 грн. (сума заборгованості) х 3% х 1141 (кількість днів заборгованості) / 365 (кількість днів у році) = 12 144, 60 грн.

Таким чином, загальний підрахунок заборгованості відповідача-2 наступний:

З урахуванням суми боргу за договором позики (35 760 грн.), суми боргу з урахуванням індексу інфляції (28 715,28 грн.) та суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми (3 929.7 грн.) загальна сума боргу Відповідача-2 за договором позики від 19 липня 2012 року складає: 35 760 грн. + 28 715,28 грн. + 3 929,7 грн. = 68 404,98 грн.

З урахуванням суми боргу за договором позики (129 500 грн.), суми боргу з урахуванням індексу інфляції (103 859 грн.) та суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми (12 144,6 грн.) загальна сума боргу Відповідача-2 за договором позики від 19 липня 2012 року складає: 129 500 грн. + 103 859 грн. + 12 144,6 грн. = 245 503,6 грн.

Тобто, загальна сума боргу Відповідача-2 за договорами позик від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року становить: 68 404,98 грн., + 245 503,6 грн. = 313 908, 58 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зобов`язання ОСОБА_3 були забезпечені шляхом укладання з ОСОБА_2 договорів поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, у зв`язку з чим останній є солідарним відповідачем.

У відповідності до пунктів 1.2. зазначених договорів поруки ОСОБА_2 відповідає частково, а саме у розмірі - 200 (двісті) гривень відповідно до кожного договору поруки. Тобто, ОСОБА_3 повинен повернути позивачу гроші в розмірі 313 508,58 грн., так як від суми 313 908,58 (загальна сумарна сума боргу за договорами позик ОСОБА_3 ) віднімаємо 400 грн. (розмір часткової відповідальності ОСОБА_2 за договорами поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року) становить 313 508,58 грн.

Крім того, зобов`язання ОСОБА_3 були додатково забезпечені шляхом укладання з ОСОБА_4 договорів поруки від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, у зв`язку з чим останній є солідарним відповідачем та у відповідності до пунктів 1.2. договорів поруки відповідає у тому ж повному обсязі, що і ОСОБА_3 , а саме в розмірі загальної сумарної суми боргу за договорами позики ОСОБА_3 від 19 липня 2012 року та від 01 лютого 2013 року, яка становить: 313 508, 58 грн.

Судові витрати суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 514-516, 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 58, 60, 79, 141, 197, 209, 224, 280 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 19 липня 2012 року в розмірі 200 грн. (двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 01 лютого 2013 року в розмірі 200 грн. (двісті гривень).

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Комсомольським ВМХМВ УМВС України в Херсонській області, 23 червня 1999 року, ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 19 липня 2012 року в розмірі 313 508 грн. 58 коп. (триста тринадцять тисяч п`ятсот вісім гривень п`ятдесят вісім копійок), з яких: 68 404, 98 грн. (шістдесят вісім тисяч чотириста чотири тисячі дев`яносто вісім копійок) сума боргу за договором позики від 19.07.2012 року та 245 503,60 грн. (двісті сорок п`ять тисяч п`ятсот три гривні шістдесят копійок) сума боргу за договором позики від 01.02.2013 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Комсомольським ВМХМВ УМВС України в Херсонській області, 23 червня 1999 року, ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 3 654 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Ребров

Провадження № 2/175/237/17