Справа № 727/7815/23
Провадження № 2/727/1441/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

15 листопада 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю:

секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

представника позивача Зюлковської Л.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк)звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 11.04.2019 року у загальному розмірі 48369, 30 грн. станом на 14.02.2023 року та судові витрати по справі у розмірі 2684 грн..

Позовна заява мотивована тим, що 11.04.2019 року , між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 39000, 00 грн . Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти та можливість ними розпоряджатися на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 14.02.2023 року має заборгованість у розмірі 48369, 30 грн., яка складається з наступного: 39 570,52 грн. заборгованість за кредитом; 8798,78 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 серпня 2023 рокупозовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. При цьому пояснила, що 20.04.2022 року ОСОБА_1 була здійснена транзакція переказ грошових коштів в сумі 39 000 грн. за допомогою додатку Приват24 шляхом внесення даних його картки. Наступного дня після списання коштів, а саме 21.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся на гарячу лінію банку, повідомивши про шахрайство, після чого його картку було заблоковано . Також вказала, що зняття грошових коштів з картки відповідача стало відомим за сприяння ним розголошенню конфіденційних даних: (номеру картки, терміну її дії, CVV-коду), після чого транзакція була підтверджена ЗDsecure, що надсилається на його фінансовий телефон.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову, пояснивши при цьому, що він дійсно користувався кредитними коштами, наданими йому банком згідно із договором від 11.04.2019 року, проте заборгованість у нього виникла через шахрайські дії невідомих осіб, які незрозумілим для нього способом зняли кошти з його банківської картки. Так, він здійснює продаж товарів через інтернет-платформу «OLX». 20.04.2023 року до нього звернувся покупець на цьому сайті, повідомивши, що оплатив товар та, оскільки підтвердження здійснення ним такої оплати в сумі 400 грн. не надійшло ( хоча він і повідомив покупцю 16 цифр своєї картки), надіслав йому скріншот електронної квитанції. Він натиснув на нього і телефон несподівано вимкнувся та не включався протягом 8-10 хв. Надалі він розібрав телефон та звернувся до найближчого банкомату, де виявив, що з його банківської картки знято 39 000, 00 грн., після чого одразу ж повідомив про ці обставини поліцію, а наступного дня звернувся на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» із повідомленням про вчинення відносно нього шахрайських дій, в зв`язку із чим його картку було заблоковано. Скріншоти переписки з покупцем у додатку «Вотсап» у нього не збереглись, оскільки на даний час він має інший телефон, надіслання кодів для підтвердження транзакції він заперечує.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Згідно ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до п.14.12ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно п.14.16. ст.14 цього Закону, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до п.п.5, 6, 7, 8 розділу VI Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженогоПостановою НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 №705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції які не виконувалися користувачем. Після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, користувач зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, емітент зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. У разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки Емітент негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Згідно із п.9 розділу VI вказаного Положення, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За змістом статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи 11.04.2019 року між АТКБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредитну картку з початковим кредитним лімітом у розмірі 2 700,00 грн., який 17.02.2022 року збільшився до 39 000 грн.

З виписки про рух коштів по картці на ім`я ОСОБА_1 за період з 11.04.2019 року до 17.02.2023 року вбачається рух коштів, періодичне повернення відповідачем кредитних коштів шляхом поповнення карткового рахунку. За вказаний період сума витрат по картці становить всього 168 458, 30 грн, сума зарахувань на картку 120 089, 00 грн.

Також, відповідно до вищевказаної виписки 20.04.2022 року о 20:37 год. з платіжної картки № НОМЕР_1 була здійснена платіжна транзакція, а саме: Розваги: game-glass-web DNIPRO на суму 39 000, 00 грн, залишок після операції становить : -38 563, 48 грн.(а.с.65)

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором №б/н від 11.04.2019 року станом на 14.02.2023 року становить 48 369, 30 грн. та складається з : 39 570,52 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8798,78 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.5).

21.04.2022 року у ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області зареєстровано заяву ОСОБА_1 , датовану 20.04.2022 року, в якій останній вказав, що звертається до поліції по факту виявлення ним відсутності грошових коштів на його банківській карті НОМЕР_2 в сумі 38563,48 грн. після того як 20.04.2022 року перейшов за посиланням, а тому просить провести детальну перевірку, в ході якої встановити обставини вказаної події (а.с.118).

З рапорту прокурора Чернівецької окружної прокуратури від 25.04.2023 року вбачається, що, оскільки за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 20.04.2022 року відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України внесені не були , запропоновано внести такі відомості за ч.3 ст.190 КК України, про що повідомити заявника (а.с.117).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023 року за заявою ОСОБА_1 від 25.04.2023 року внесено відомості за ч.3 ст. 190 КК України, оскільки 20.04.2022 року невідома особа, ввівши ОСОБА_1 в оману, скинула квитанцію «ПриватБанку» про оплату, відкривши яку телефон заявника був зламаний, та шахрайським шляхом заволоділа коштами в розмірі 39 000 грн., які були списані з карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого у ПриватБанку, який належить ОСОБА_1 ..

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 стосовно підстав списання грошових коштів з платіжної картки № НОМЕР_1 від 03.04.2023 року АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що 20.04.2022 року із зазначеного рахунку здійснений переказ коштів. При цьому були коректно введені номер картки відповідача, термін її дії та CVV2 код, після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure, який надсилався на фінансовий номер ОСОБА_1 (а.с.83).

З листа АТ КБ «Приватбанк» від 09.11.2023 року №9593431-ВБ вбачається, що на підставі виписки по карті НОМЕР_2 клієнта ОСОБА_1 за 20.04.2022р. підтверджено списання 39000 грн., а саме: - 20/04/2022 20:37:03 21/04/2022 P10 F DB-39,000.00 UAH-39,000.00 -38,563.48 E0112561 UKR GAME-GLASS-WEB, DNIPRO, UA P 10 Розваги Розваги: game-glass-web, DNIPRO. Грошові кошти з картки НОМЕР_2 були переведені шляхом ручного введення номеру картки, терміну дії та коду для інтернет-платежів з використанням 3-D Secury за допомогою платіжного сервісу банку "Конкорд" (термінал Е0112561). 20.04.2022р. до того як була проведена вищезазначена транзакція відбулася авторизація в Приват24 клієнта з нетипового для клієнта пристрою модель девайсу: SM-G988N SAMSUNG, інформації щодо підтвердження входження в акаунт клієнта з нетипового пристрою через архів повідомлень не отримано, так як глибина пошуку повідомлень перевищує один рік. Також, встановлено, що зміни пароля до проведення авторизації не було, перевипуск CIM-картки теж. Щодо отримувачів оспорюваних переказів зазначено, що кошти в сумі 39000 грн. були переведені шляхом ручного введення номеру картки, терміну дії та коду для інтернет-платежів за допомогою платіжного сервісу банку "Конкорд" (термінал Е0112561), транзакція була підтверджена 3-D Secury, який надсилався на фінансовий номер телефону клієнта, кошти були переведені на невстановлений рахунок ігрового аккаунту Розваги: game-glass-web, DNIPRO, дані отримувача невідомі.Картка ОСОБА_1 НОМЕР_2 заблокована 21.04.2022 року під час телефонної розмови останнього з оператором 3700, аудіо запис якої надається.

03.09.2022 року в ПК Банку була створена заявка 2099628 по оскарженню транзакції в МПС, у якому Банком відмовлено 05.09.2022 року, оскільки з дати здійснення операції минуло більше 120 днів.

Зняття грошових коштів з картки ОСОБА_1 стало можливим за сприяння розголошенню конфіденційних даних клієнтом.

З файлу логів входу в Приват24 ОСОБА_1 за 20.04.2022 року вбачається, що авторизація клієнта відбувалась з додатку Приват 24, телефону та нетипового пристрою (планшету), але за номером телефону відповідача , що останній підтвердив в судовому засіданні.

Приват24 - система дистанційного обслуговування клієнтів, офіційний канал зв`язку (обміну інформацією) між Банком та Клієнтом.

В АТ КБ «Приватбанк» існує система захисту, для того, щоб зняти/переказати кошти із картки Клієнта недостатньо лише мати номер телефону, завжди є додаткове підтвердження операції, як то введення ПІН-коду картки, 4-х останніх цифр картки клієнта, смс-повідомлення, яке надходить на фінансовий номер клієнта, а тому без розголошення Клієнтом своїх персональних даних інша особа не зможе змінити пароль входу до Приват24, зняти кошти.

Вхід до Приват24 можливий лише за двох умов:

1) правильне введення логіну (номер телефону) та пароль входу;

2) зміна паролю входу, але для зміни потрібно обов`язково ввести ПІН-код однією зі своїх діючих карток.

Таким чином, операції зі зняття коштів з картки ОСОБА_1 в Приват24 стали можливими лише в результаті входу до Приват24, пароль до якого знав лише відповідач, і його (паролю) зміна не відбувалась.

Крім того, у відповідності до аудіо запису розмови ОСОБА_1 з оператором гарячої лінії Банку від 21.04.2022 року, прослуханої в судовому засіданні, щодо надіслання йому багаторазових смс-повідомлень про неправильне введення CVV коду 20.04.2022 року відповідач зауважив, що він не розумів, що відбувається, CVV коди він вводив, коли проплачував реклами на ОЛХ, надісланий йому код для підтвердження транзакції не бачив.

Отже, з вище перелічених доказів судом встановлено, що із заявою до поліції та відповідним повідомленням до Банку відповідач звернувся 21.04.2022 року, при цьому повідомивши, шо виявив відсутність коштів на картковому рахунку 20.04.2022 року після того, як перейшов за посиланням, стосовно чого просив поліцію провести перевірку та встановити обставини такого факту на відміну заяві про вчинення відносно нього шахрайських дій, яку він подав 24.04.2023 року. Крім того, у телефонній розмові з оператором 3700 21.04.2022 року він не заперечував, що дійсно вводив 20.04.2022 року CVV коди. На підтвердження доводів про неотримання ним кодів, надісланих Банком для підтвердження транзакції 20.04.2022 року, а також повідомлень про неправильне введення CVV кодів, зламу його телефону після отримання скріншоту квитанції ПриватБанку відповідач жодного доказу суду не надав, а тому повідомлені ним такі обставини не можуть бути прийняті до уваги як недоведені.

Із заявою про проведення службового розслідування до управління безпеки Банку ОСОБА_1 звернувся лише 27.03.2023 року, зазначивши в ній інший номер його карткового рахунку, а саме НОМЕР_3 , як і в своїй заяві про вчинення злочину від 24.03.2023 року.

При цьому суд враховує, що саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком у результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що переказ коштів з рахунку позивача відбувся 20 квітня 2022 року о 20 год. 37 хв., тоді як з`єднання з оператором call-center і блокування картрахунку відбулося о 09 год. 12 хв., тобто зняття грошових коштів з рахунку відбулося до звернення позивача до банку та до блокування картрахунку, що свідчить про відсутність вини позивача, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а тому банк не несе відповідальності за збитки від операцій, здійснених до цього повідомлення.

Наявність кримінального провадження по факту шахрайських дій невідомих осіб в силу презумпції невинуватості не може свідчити про вчинення злочину відносно ОСОБА_1 до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені.

До того ж, з огляду на положення ст.1166 ЦК України, за наявності доведеного факту шахрайських дій з незаконного використання кредитних коштів, спричинена відповідачу шкода повинна відшкодовуватися винною особою, а не позивачем.

Доказів, що саме третіми особами, а не позичальником, знято кредитні кошти, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, за здійснену транзакцію 20 квітня 2022 року з картки відповідача на суму 39 000 грн. має відповідати саме він, так як, проявивши необачність, ввів свої ідентифікаційні дані, внаслідок чого зловмисники отримали доступ до приватної інформації, якою скористалися для списання коштів з його рахунку , чим сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Разом з тим, підписана відповідачем 11.04.2019 року року анкета-заява, окрім анкетних даних ОСОБА_1 , не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема, щодо розміру процентів.

Паспорт споживчого кредиту (а.с.11) відповідачем підписаний 21.04.2022 року як і заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.93).

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 11.04.2019 заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16 цс 15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Також, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20) указав, що паспорт споживчого кредиту є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту.

Слід також зазначити, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.

При цьому згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин.

За вказаних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування фізичних осіб, враховуючи, що заяву про приєднання до них Степанюком підписано лише 21.04.2022 року, відсутність у анкеті-заяві від 11.04.2019 року домовленості сторін про розмір та сплату процентів за користування кредитом не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року в справі №342/180/17, де вказано, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 8798,78 грн.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що кошти у розмірі 39570,52 грн. у добровільному порядку позивачу не повернуті, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість лише за тілом кредиту саме у зазначеному розмірі,

Виходячи з наведеного, суд задовольняє позов частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як встановлено судом, позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684 грн.(а.с.64).

Оскільки у ході судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в сумі 39570,52 грн., що становить 81,80 % від заявленої позивачем суми 48369,30 , стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору в сумі 2195,51 грн. ( 2684 грн. х 81,80%).

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 39 570,52 грн. заборгованості за тілом кредита за договором № б/н від 11.04.2019 року та судовий збір в сумі 2195,51 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 20 листопада 2023 року.

Суддя М. Є. Бойко