№ 2/183/4890/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2023 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, оскільки не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Щодо посилання позивача на п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як підставу звільнення від сплати судового збору, суд зазначає таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просить суд, поновити позивача на роботі в КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» з дати звільнення на посаді лікаря-стоматолога; стягнути з КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Згідно з ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Із положень приписів ст. 94, 116, 117 КЗпП України та ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18).

Отже, заробітна плата, яку просить стягнути позивач, за своєю суттю є середнім заробітком за час вимушеного прогулу, що не підпадає під категорію пільг при сплаті судового збору за п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, у грошовому еквіваленті становить 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків строком 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Новомосковської міської ради», третя особа первинна профспілкова організація профспілки працівників комунального закладу «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.