Справа № 212/4754/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 (далі- Позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач, АТ «КЗРК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я в сумі 435 500 гривень.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що з 30 серпня 1999 року по 11 червня 2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, та працював на шахті «Криворізька» (до перейменування - «Родіна») підземним гірничим робітником, бурильником шпурів в шкідливих умовах праці з повним робочим днем у підземних умовах. Вказав, що рішенням МСЕК від 13 червня 2023 року йому первинно було встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 65%, у зв`язку з професійними захворюваннями, а також встановлено третю групу інвалідності. У зв`язку із отриманим у досить молодому віці, а саме 44 роки, профзахворюванням позивач переносить моральні страждання. Вказав, що внаслідок отриманих професійних захворювань його постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в ліву руку та ногу, порушена хода, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, переважно лівих, загальна слабкість, задишка при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, біль у грудях, загальна слабкість. Зазначив, що у зв`язку з поганим самопочуттям він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. Також внаслідок отриманих професійних захворювань було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, вести активний спосіб життя, який вів до отримання професійного захворювання. Крім того йому приходиться докладати додаткових зусиль для виконання чоловічої роботи вдома та на дачній ділянці, внаслідок чого виникають конфлікти з дружиною, у віці 44 років він не може працювати за освітою, на належному матеріальному рівні утримувати свою родину, забезпечувати свою неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що він відчуває себе тягарем для своєї родини, що постійно його пригнічує, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це позначається на його душевному та фізичному стані.

Ухвалою судді від 06 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

18 липня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, визнав позовні вимоги частково, у розмірі 114 318,75 гривень. В обґрунтування відзиву, та часткового визнання позовних вимог зазначив, що заявлена позивачем сума відшкодування моральної шкоди не доведена та значно завищена. Вказав, що враховуючи загальний стаж роботи позивача на підприємстві відповідача, в умовах впливу шкідливих факторів - 21 рік, розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, ступінь втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання в розмірі 65% та застосовуючи 1,25% у випадку відсутності будь-якої вини працівника у виникненні профзахворювання, враховуючи можливість перегляду ступеню втрати працездатності, що свідчить про відсутність фактору сталості, відповідач розрахунковим засобом частково погоджується на компенсацію виплати моральної шкоди позивачу, яка дорівнює 114 318,75 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 серпня 1999 року по 11 червня 2021 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, та працював на шахті «Криворізька» (до перейменування - «Родіна») підземним гірничим робітником, бурильником шпурів в шкідливих умовах праці з повним робочим днем у підземних умовах, та був звільнений з підприємства відповідача 11 червня 2021 року, за власним бажанням, в зв`язку з виходом на пенсію за віком, згідно ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с.7-9).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 17 квітня 2023 року, складеного в АТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами та периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів (ПФ другого ступеня), хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії) група А. ЛН першого-другого ступеня, із зазначенням причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) важкість праці, пил переважно фіброгенної дії (а.с. 13-16).

Згідно пункту 17 даного Акту професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи бурильником шпурів дільниці №15 шахти «Родіна» («Криворізька») АТ «Кривбасзалізрудком» у період з 18.01.2000 по 11.06.2021 ОСОБА_1 в підземних умовах шахти виконував роботи з підготовки та буріння шпурів перфораторами; розмічав розташування шпурів у відповідності з паспортом буропідривних робіт; продував, промивав шпури, здійснював заміну коронок, нарощував бурові штанги; виготовляв та забивав пробки у пробурені шпури; виконував роботи з попередження та ліквідації кривизни, аварій та ускладнень у шпурах; перевіряв надійність кріплення робочого, запобіжного та антивібраційного полків, справність кріплення підсічних та інших виробок; періодично, на протязі зміни, здійснював оббирання заколів та відшарувань з боків та покрівлі виробки; слідкував за ходом буріння, з метою своєчасного виявлення виробничої неполадки з буровим інструментом та вживав заходи з її усунення; по закінченню робіт вимикав бурове обладнання, очищував його від просипів гірничої маси шляхом змивання водою та обдував стисненим повітрям. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування зазнав впливу аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні значення.

Відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що враховуючи роботу ОСОБА_1 в шкідливих умовах, та неодноразову зміну керівників структурного підрозділу, визначити конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, неможливо.

Внаслідок зазначено вище захворювання позивач ОСОБА_1 , 13 червня 2023 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%, з яких 50% по радикулопатії, 15% по ХОЗЛ, з 22 травня 2023 року до 01 червня 2024 року, з переоглядом 10 травня 2024 року, а також встановлено третю групу інвалідності з 22 травня 2023 року на строк до 01 червня 2024 року. Крім того визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування. Також визначено, що позивачу протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, в умовах виробничого пилу, рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря невролога. Вказані обставини підтверджується копіями довідок МСЕК серії 12ААА №129538 від 13.06.2023, серії 12ААГ №187001 від 13.06.2023 (а.с. 17).

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується наявниною в матеріалах справи виписками з медичної карти (а.с. 23-25, 28-29)випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого (а.с.20-21).

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% первинно, та встановлення третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, його постійно турбує стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в ліву руку та ногу, порушена хода, біль у плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, переважно лівих, задишка при незначному фізичному навантаженні, кашель сухий, біль у грудях, загальна слабкість.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача протягом понад 21 рік в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, із визначенням третьої групи інвалідності, з переоглядом, у віці 44 років, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 220 000 гривень, задовольнивши частково позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2 200 гривень.

Керуючись ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,- задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 220 000 (двісті двадцять тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 24 липня 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко