Справа № 150/189/23
Провадження № 2/150/94/23
03 липня 2023 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судового засідання Франюк Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
У провадженні Чернівецького районного суду перебуває вищезазначена цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у грудні 2020 року сторони по справі зареєстрували шлюб. За час спільного проживання у шлюбі мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що на даний час вона перебуває у складному матеріальному становищі, самостійно утримувати сина не має змоги, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від справа передана судді Кушнір Б.Б.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 01.05.2023 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви.
11.05.2023 на адресу суду надійшла уточнена позовна заява від 08.05.2023 з додатками, а 15.05.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву (Вх.№1134), якою долучено до матеріалів справи позовну заяву про стягнення аліментів в новій редакції та просить стягувати аліменти в розмірі 4000 тисячі гривень, натомість заяву від 08.05.2023 просить повернути без розгляду, оскільки така не містить виправлень недоліків.
Ухвалою суду від 16.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду із викликом сторін.
Ухвалами суду від 08.06.2023 та 20.06.2023 року розгляд даної цивільної справи відкладено. Виклик відповідача вирішено здійснювати шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву (1411/23-Вх. від 15.06.2023) про розгляд даної справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Не заперечує проти заочного рішення. Після розірвання шлюбу просить залишити дошлюбне прізвище.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про виклик в судові засідання, відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року вирішено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини провести заочно.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне:

15 грудня 2020 року сторони зареєстрували між собою шлюб у Могилів-Подільському міськрайонному відділі державно реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №171.

За час спільного проживання у шлюбі мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 13.08.2021, видане Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_3 , однак, добровільно не виконує свого законного обов`язку по утриманню дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину сторонами не подано і судом не встановлено.

Згідно довідки №228 від 05.04.2023 року, видана Чернівецькою селищною радою Могилів-Подільського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір. ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, що вбачається із позовної заяви та не заперечується відповідачем. Таким чином, суд вважає, що відповідач не позбавлений можливості забезпечувати на рівні з позивачем інтереси та утримання дитини.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: 2272 гривні.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з позовних вимог, встановлених обставин справи та рівності обов`язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій формі у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 26.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., оскільки позивач при поданні даного позову звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 142, 247, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду, 26.04.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 /тисяча сімдесят три/ гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , орган, що видав 0525, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Б.Б.Кушнір