Провадження № 2/947/4499/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді В.О.Луняченка

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом про визнання дійсним договір міни житлового будинку загальною площею 44,1 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої сторони, зареєстрований 17.10.2000 року на Товарній біржі «Одеська Нова біржа» в «журналі реєстрації договорів міни нерухомості», реєстраційний номер №09/2000 від 17.10.2000 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою від 09.10.2023 року відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи містяться заяви від учасників справи щодо можливості розгляду справи за їх відсутністю, в яких позивачами підтримано позовні вимоги в повному обсязі, в свою чергу відповідач у заяві зазначила про визнання нею позову.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до положення ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді даної справи стосовно позовних вимог щодо визнання дійсним договору міни від 17.10.2000 року, суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору міни нерухомого майна і на час реєстрації права власності позивачем.

Так, судом встановлено, 17 жовтня 2000 р. між позивачами та відповідачем у справі - ОСОБА_5 було укладено договір міни житлового майна, а саме житлового будинку загальною площею 44,1 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та квартири загальною площею 62,4 кв.м, розташованої за адресою АДРЕСА_2 .

Відчужена квартира належала позивачам на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.06.2000р., виданого УЖКХ Одеського міськвиконкому від 19.05.2000р., зареєстрованого у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрацій об`єктів нерухомості за № 365ПР стр. 190,р.№662 від 26.06.2000р.

Договір міни нерухомого майна № 09/2000 був оформлений на Товарній Біржі «Одеська нова біржа 17.10.2000 р. та зареєстрований в «журналі реєстрації договорів міни нерухомості» реєстраційний.

Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови, продавці ніяких претензій не пред`являють.

Договір міни від 17.10.2000 року за №09/2000 зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 19.10.2000 року під №23959 стр 24 кн.234.

Згідно із частиною другою статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (чинного на час укладення спірного договору купівлі-продажу квартири від 05 вересня 1995 року) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.227 Цивільного кодексу Української РСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з ст.47 Цивільного кодексу Української РСР, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

На підставі ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч.1 ст.715 Цивільного кодексу України договір міни (бартеру) - це договір, за яким кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, поставку, контрактацію або інших договорів, елементи яких містяться у договорі міни. Договір є двостороннім, тобто тут обов`язкова наявність двох сторін, кожна з яких одночасно є продавцем і покупцем товару (послуги тощо). Також він є консенсуальний, оскільки вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами.

В даному випадку позивачі та відповідач не тільки письмово досягли згоди стосовно всіх істотних умов, але й фактично обміняли свої житлові приміщення, які їм належали на праві приватної власності.

Договір міни укладається обов`язково в письмовій формі, коли він потребує нотаріального посвідчення (ст.209, 657 ЦК) та державної реєстрації (ст. 210).

У відповідності до положень ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В постанові від 18.08.2021по справі№305/1468/16-ц Верховний суд висловив наступну правову позицію:визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини 2 статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність). Конвалідація, згідно частини 2 статті 220 ЦК України, можлива за наявності таких умов: досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення.

Визнання договору (конвалідація) на підставі частини 2 статті 220 ЦК України є окремим способом захисту і висновок суду про визнання дійсним має міститися і як в мотивувальній, так і в резолютивній частині судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При дослідженні матеріалів справи, суд встановив, що 17.10.2000 року, сторони угоди домовились відносно усіх істотних умов договору міни, про предмет договору, відбулося повне виконання договору як збоку ініціатора угоди, так і з боку інших учасників угоди -позивачів, які прийняли у володіння і користування житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 №, тобто виконали всі істотні умови договору міни, а ОСОБА_5 в свою чергу прийняла у володіння квартиру АДРЕСА_3 .

Враховуючи, що під час укладення договору міни сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, який фактично виконаний сторонами, що підтверджується наданими позивачем доказами, але учасники ухиляються від нотаріального посвідчення вказаного договору, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-78, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 паспорт серії НОМЕР_5 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_6 АДРЕСА_4 ) про визнання угоди дійсною - задовольнити.

Визнати дійсним Договір міни нерухомого майна №09/2000 від 17.10.2000, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 44,1 кв.м, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_5 з другої сторони на Одеській Новій біржі, зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 19 жовтня 2000 року під №23959 стр 24 кн.234.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20.11.2023 р.

Суддя Луняченко В. О.