Справа № 569/5173/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Якубця М.К.,

представника відповідача 1 Державної казначейської служби України Панасюк А.В.,

представника відповідача 2 Рівненської обласної прокуратури Прокопчук О.В.,

представника відповідача 3 Головного управління НП в Рівненській області Плотки І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна (державний орган - Державне казначейство України), Рівненської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна (державний орган - Державне казначейство України), Рівненської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду".

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 30 червня 2006 року заступником прокурора м. Рівне молодшим радником юстиції Суржуком В.Є. було порушено кримінальну справу № 51/175-06, яка була скерована в Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області для організації досудового розслідування.

30 листопада 2006 року старшим слідчим прокуратури міста Рівне молодшим радником юстиції Троцюк О.С. відносно нього порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

03 квітня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне Баранчуком В.М. порушено кримінальну справу по факту задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо малолітньої ОСОБА_2 , 2001 року народження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

30 травня 2007 року прокурор м. Рівне старший радник юстиції Федик Р.Р. порушив кримінальну справу щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

31 травня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне, юрист 3 класу Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України.

08 червня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне, юрист 3 класу Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

11 серпня 2006 року щодо нього застосовано запобіжний захід підписка про невиїзд.

30 травня 2007 року він був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11 червня 2007 року клопотання прокурора задоволено та обрано щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу його притягнено як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України та ст. 129 КК України.

14 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу ОСОБА_3 його притягнено як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

25 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. об`єднав в одне провадження кримінальну справу № 51/175-06 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ст. 129, ч. 4 ст. 152 КК України з кримінальною справою порушеною відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України в одне провадження та присвоєно номер 51/175-06.

13 липня 2007 року старшим слідчим СВ прокуратури м. Рівне юристом 3 класу ОСОБА_3 його притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 129 КК України, всього за 6 (шести) епізодами.

04 серпня 2007 року начальником слідчого відділу прокуратури м. Рівне юристом 1 класу Чалим О.М. в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який 06 серпня 2007 року затверджений прокурором м. Рівне старшим радником юстиції Федиком Р.Р.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2010 року його було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 156 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) рокі позбавлення волі;

- за ст. 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин;

- за ст. 129 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі; на підставі вимог ч. 5 ст. 74, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 49, КК України його звільнено від призначеного за даним вироком покарання за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України в зв`язку із закінченням строків давності; запобіжний захід змінено з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взято під варту з зали суду негайно; строк відбуття покарання рахувати з 10 грудня 2010 року, зараховано в строк відбуття покарання перебування під вартою з 30 травня по 08 червня 2007 року та 08 червня 2007 року по 28 травня 2010 року; стягнуто з нього в користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 40 000 (сорок тисяч) грн. моральної шкоди; стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

29 березня 2011року апеляційний суд Волинської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнив частково, вирок Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року скасував, а справу направив прокурору Гощанського району для проведення додаткового розслідування (т. 4 а.с. 541-543).

Постановою від 02 грудня 2019 року винесеною старшим слідчим слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції Горбатюк К.Г. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 06 травня 2014 року закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

В результаті незаконного затримання, безпідставного притягнення до кримінальної відповідальності, тривалого терміну досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи щодо позивача (з 11 серпня 2006 року до 21 серпня 2006 року та з 17 травня 2007 року по 02 грудня 2019 року, тобто 139 повних місяців та 24 дні) він зазнав моральних страждань, які він оцінює в 908 700,00 гривень. Зазначив, що за час кримінального переслідування погіршився стан його здоров`я, він пережив емоційні стреси, які супроводжувались почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я, життя та майбутнє, порушенням сну. Просить стягнути на його користь 908 700,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду, а також понесені судові витрати.

26.07.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 3 Головного управління НП в Рівненській області Корницькою І.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

01.08.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 2 Рівненської обласної прокуратури Прокопчук О.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Вказала, що у додатках до позовної заяви, відсутнє рішення, яке підтверджує незаконність дій чи бездіяльності працівників поліції, а тому твердження позивача про встановлення факту незаконності дій є необґрунтованими та безпідставними. Разом з тим, усі дії під час досудового розслідування здійснювалися відповідно до вимог чинного законодавства на момент проведення слідчих (розшукових) дій, на підставі рішень компетентних та уповноважених органів та осіб, ухвал суду. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, які підтверджували б викладені у позовній заяві обставини, а тому такі твердження є лише суб`єктивною думкою позивача. Крім того, зазначає, що розрахунок моральної шкоди позивачем явно безпідставно завищений.

07.11.2022 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 1 - Державної казначейської служби України Панасюк А.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач та його представник адвокат Якубець М.К. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 1 - Державної казначейської служби України Панасюк А.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача 2 - Рівненської обласної прокуратури Прокопчук О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача 3 Головного управління НП в Рівненській області Плотки І.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 30 червня 2006 року заступником прокурора м. Рівне молодшим радником юстиції Суржуком В.Є., було порушено кримінальну справу № 51/175-06, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України, яка скерована в Рівненський МВ УМВС України в Рівненській області для організації досудового розслідування.

12 липня 2006 року кримінальну справу № 51/175-06 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України до свого провадження прийняв начальник відділення СВ УМВС України в Рівненській області підполковник міліції Якубець М.К.

30 листопада 2006 року старший слідчий прокуратури міста Рівне молодший радник юстиції Троцюк О.С., порушив відносно ОСОБА_1 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

06 жовтня 2006 року прокурор Рівненської області старший радник юстиції Ореховський Л.А., розглянувши матеріали кримінальної справи № 51/175-06, керуючись ст.ст. 112, 116 КПК України, постановив:

1. Підслідність у кримінальній справі №51/175-06, порушеній стосовно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 КК України, визначити за прокуратурою м. Рівне.

2. Кримінальну справу № 51/175-06 направити прокурору м. Рівне для організації проведення подальшого досудового слідства (т.1 а.п. 4).

16 жовтня 2006 року старший слідчий прокуратури м. Рівне молодший радник юстиції Троцюк О.С. кримінальну справу № 51/175-06 прийняв до свого провадження.

06 листопада 2006 року прокурором Рівненській області визначено підслідність у кримінальній справі № 51/175-06 за прокуратурою м. Рівне.

06 листопада 2006 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне молодшим радником юстиції Троцюком О.С. кримінальна справа відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України об`єднано в одне провадження та присвоєно номер № 51/175-06.

30 січня 2007 року прокурором міста Рівне у даній справі створено слідчу групу. Старшим групи призначено начальника СВ прокуратури м. Рівне юриста 1 класу Кохно М.І. та до складу включено старшого слідчого прокуратури м. Рівне Троцюка О.С.

31 січня 2007 року начальник СВ прокуратури м. Рівне юрист 1 класу Кохно М.І. кримінальну справу №51/175-06 прийняв до свого провадження.

27 березня 2007 року прокурор місті Рівне Ольшанецький І.В. відсторонив від розслідування кримінальної справи № 51/175-06 старшого слідчого прокуратури м. Рівне - Троцюка О.С.

27 березня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне юрист 3 класу Баранчук В.М. прийняв до свого провадження кримінальну справу № 51/175-06.

03 квітня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне Баранчук В.М. порушив кримінальну справу по факту задоволення статевої пристрасті неприродним способом, вчинене щодо малолітньої ОСОБА_2 , 2001 року народження за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України. Дану справу прийняв до свого провадження та об`єднав в одне провадження з кримінальною № 51/175-06.

03 квітня 2007 року прокурор Рівненської області державний радник юстиції 2 класу Баганець О.В. визначив підслідність у кримінальній справі порушеній за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України за прокуратурою м. Рівне.

17 квітня 2007 року в.о. прокурора м. Рівне Федик Р.Р. у даній справі створив слідчу групу в складі начальника слідчого відділу прокуратури м. Рівне Остапчука Р.М., якого призначено старшим та старшого слідчого прокуратури м. Рівне Баранчука В.М.

28 травня 2007 року прокурор м. Рівне радник юстиції Федик Р.Р. у даній кримінальній справі створив слідчу групу, до якої включив старшого слідчого прокуратури м. Рівне Пивоварчука А.В. та о/у ВКР УМВС України в Рівненській області Пахалюка О.В.

30 травня 2007 року прокурор м. Рівне старший радник юстиції Федик Р.Р. порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

31 травня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне, юрист 3 класу Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України.

31 травня 2007 року прокурор Рівненської обласної прокуратури державний радник юстиції 2 класу Баганець О.В. визначив підслідність у кримінальній справі, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України за прокуратурою м. Рівне.

31 травня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. юрист 3 класу кримінальну справу порушену щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України та кримінальну справу, порушену щодо ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст. 129 КК України прийняв до свого провадження та в цей же день об`єднав їх в одне провадження.

08 червня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне, юрист 3 класу Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

08 червня 2007 року перший заступник прокурора Рівненської області державний радник юстиції Улінець О.Є. доручив провадження слідства у кримінальній справі №51/175-06 слідчому прокуратури Рівненського району Федорчуку М.В., якого визнав старшим групи та старшому слідчому прокуратури м. Рівне юристу 3 класу Пивоварчуку А.В.

08 червня 2007 року слідчий прокуратури Рівненського району Рівненської області Федорчук М.В. прийняв кримінальну справу № 51/175-06 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ст. 129 КК України до свого провадження.

08 червня 2007 року слідчий прокуратури Рівненського району Рівненської області Федорчук М.В. прийняв кримінальну справу № 51/114-07 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України до свого провадження.

07 листопада 2006 року старший слідчий прокуратури м. Рівне молодший радник юстиції Троцюк О.С. провадження у кримінальній справі № 51/175-06 зупинив на підставі п. 3 ст. 206 КПК України.

30 січня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне молодший радник юстиції Троцюк О.С. провадження у кримінальній справі № 51/175-06 відновив.

18 квітня 2007 року начальник слідчого відділення прокуратури м. Рівне юрист 1 класу Остапчук Р.М. провадження у кримінальній справі № 51/175-06 провадженням зупинив на підставі п. 2 ст. 206 КПК України у зв`язку із захворюванням ОСОБА_1

22 квітня 2007 року старший слідчий прокуратури м. Рівне юрист 3 класу Баранчук В.М. відновив досудове слідство у кримінальній справі № 51/175-06.

19 червня 2006 року старший слідчий прокуратури м. Рівне юрист 2 класу Лупак Т.В. розглянувши матеріали дослідчої перевірки № 535 пр-06, керуючись ст.ст. 97, 99, 130 КП України постановив: «В порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 відмовити, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак злочинів, передбачених ст. 152, 153, 155 КК України».

27 березня 2007 року старший прокурор відділу нагляду прокуратури Рівненської області молодший радник юстиції Суржук В.Є. розглянувши матеріали кримінальної справи № 51/175-06, постановив: «Постанову старшого слідчого прокуратури м. Рівне Лупака І.В. від 19 червня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 152, 153, 155 КК України скасувати».

04 квітня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Баранчук В.М. кримінальну справу за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрив на підставі п. 2 ст. 6 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину.

21 травня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Баранчук В.М. кримінальну справу за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України закрив на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, тобто в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного вище злочину.

21 серпня 2006 року начальник відділення СВ УМВС України в Рівненській області підполковник поліції Якубець М.К. кримінальну справу порушену відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 КК України провадженням закрив на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину. Запобіжний захід ОСОБА_1 підписку про невиїзд скасувати.

27 березня 2007 року строк досудового слідства продовжено прокурором м. Рівне ОСОБА_6 до 3 місяців.

25 квітня 2007 року прокурором Рівненської області Баганцем О.В строк досудового слідства у кримінальному провадженні № 51/175-06 продовжено до 5 місяців.

25 червня 2007 року прокурором Рівненської області Баганцем О.В. строк досудового слідства у кримінальному провадженні № 51/175-06 продовжено до 6 місяців.

11 серпня 2006 року відносно ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід підписка про невиїзд.

17 травня 2007 року відносно підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід - підписка про невиїзд.

27 травня 2007 року запобіжний захід щодо ОСОБА_1 скасовано.

30 травня 2007 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 КК України.

08 червня 2007 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку ст. 115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

01 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу Пивоварчуком А.В. за погодженням з прокурором м. Рівне Федиком Р.Р. до Рівненського міського суду скеровано клопотання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

01 червня 2007 року суддя Рівненського міського суду Ковальов І.М. продовжив термін затримання ОСОБА_1 до 10 діб.

08 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу Пивоварчуком А.В. за погодженням з прокурором м. Рівне Федиком Р.Р. до Рівненського міського суду скеровано клопотання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

08 червня 2007 року суддя Рівненського міського суду Ковальов І.М. у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - відмовив. Обрано запобіжний захід - заставу.

11 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури Рівненського району Федорчуком М.В. за погодженням з прокурором Рівненського району Мельником Ю.І. до Рівненського районного суду скеровано клопотання про обрання щодо ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

11 червня 2007 року суддя Рівненського районного суду Рівненської області Бокій В.Ю. клопотання прокурора задовольнив та обрав щодо ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

01 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу ОСОБА_1 притягнено як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України та ст. 129 КК України.

14 червня 2007 року старшим слідчим прокуратури м. Рівне юристом 3 класу Пивоварчуком А.В. ОСОБА_1 притягнено як обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

20 липня 2007 року першим заступником прокуратури Рівненської області державним радником юстиції Улінцем О.Є. до складу слідчої групи внесено зміни за складу групи виключено слідчого прокуратури Рівненського району Федорчука М.В., та старшого слідчого прокуратури м. Рівне Баранчука В.М. включивши до її складу в.о. начальника СВ прокуратури м. Рівне Чалого О.Г., якого визначено старшим групи та старшого слідчого прокуратури м. Рівне Маслова В.Г.

23 липня 2007 року в.о. начальника слідчого відділу прокуратури м. Рівне Чалий О.Г. прийняв справу до свого провадження.

25 червня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. об`єднав в одне провадження кримінальну справу № 51/175-06 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ст. 129 КК України з кримінальною справою № 51/114-97 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України в одне провадження та присвоєно номер 51/175-06.

23 липня 2007 року старшим слідчим СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчуком А.В. відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

23 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України прийняв до свого провадження.

25 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. об`єднав в одне провадження кримінальну справу № 51/175-06 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ст. 129, ч. 4 ст. 152 КК України з кримінальною справою порушеною відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України в одне провадження та присвоєно номер 51/175-06.

23 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України прийняв до свого провадження.

23 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України прийняв до свого провадження.

23 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. об`єднав в одне провадження кримінальну справу № 51/175-06 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ст. 129, ч. 4 ст. 152 КК України з кримінальною справою порушеною відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України в одне провадження та присвоєно номер 51/175-06.

13 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. порушив кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаче6ного ч. 1 ст. 129 КК України прийняв до свого провадження.

13 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаче6ного ч. 1 ст. 129 КК України прийняв до свого провадження.

23 липня 2007 року старший слідчий СВ прокуратури м. Рівне Пивоварчук А.В. об`єднав в одне провадження кримінальну справу № 51/175-06 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152 КК України з кримінальною справою порушеною відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України в одне провадження та присвоєно номер 51/175-06.

23 липня 2007 року в.о. начальника СВ прокуратури м. Рівне юрист 1 класу Чалий О.М. виділив з кримінальної справи № 51/175-06 в окреме провадження матеріали, що містять відомості про злочин, вчинений ОСОБА_7

13 липня 2007 року старшим слідчим СВ прокуратури м. рівне юристом 3 класу ОСОБА_3 - Бельчика Ю.П. притягнуто як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 129 КК України, всього за 6 (шести) епізодами.

04 серпня 2007 року начальником слідчого відділу прокуратури м. Рівне юристом 1 класу Чалим О.М. в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який 06 серпня 2007 року затверджений прокурором м. Рівне старшим радником юстиції Федиком Р.Р.

07 серпня 2007 року листом № 06/2-61-07 в.о. прокурора Рівненської області державного радника юстиції Улінцем О.Є. кримінальна справа відносно ОСОБА_1 скерована голові Апеляційного суду Рівненської області.

10 липня 2007 року кримінальна справа відносно ОСОБА_1 листом заступника голови судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області Міщенко О.А. від 10 липня 2007 року № вх. № 1-13 скерована до Рівненського районного суду Рівненської області.

30 серпня 2007 року кримінальна справа відносно ОСОБА_1 листом судді Рівненського районного суду Лопацького В.А. за № 1-243 скерована голові Апеляційного суду Рівненської області.

Листом від 03 вересня 2007 року за № 16 голова Апеляційного суду Рівненської області Малько О.С. скерувала дану кримінальну справу до Рівненського міського суду.

06 липня 2009 року колегія суддів Рівненського міського суду у складі: головуючого судді Діонісьєвої Н.М., суддів Бердія М.А., Рогозіна С.В., винесено ухвалу про повернення кримінальної справи № 1/163-08 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України прокурору м. Рівне для проведення додаткового розслідування.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської області від 15 вересня 2009 року ухвала колегії суддів Рівненського міського суду від 06 липня 2009 року залишена без змін.

29 вересня 2009 року за № 1-41/09 кримінальна справа згідно ухвали суду від 06 липня 2009 року, по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3,ч. 1 ст. 129 КК України повернута прокурору м. Рівне для проведення додаткового розслідування.

9 жовтня 2009 року виконувач обов`язків прокурора Рівненської області старший радник юстиції Мойсеєць В.Г. визначив підслідність у кримінальній справі № 51/175-06 за органами внутрішніх справ.

19 жовтня 2009 року заступник прокурора Рівненської області старший радник юстиції Ванзуряк П.К. по кримінальній справі № 51/175-06 встановив термін досудового розслідування - 1 місяць.

19 жовтня 2009 року заступник прокурора Рівненської області старший радник юстиції Ванзуряк П.К. скасував постанову старшого слідчого прокуратури м. Рівне Баранчука В.М. від 21 травня 2007 року про закриття кримінальної справи № 51/175-06, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України відносно ОСОБА_1 , як незаконну.

19 жовтня 2009 року заступник начальника управління нагляду - прокуратури Рівненської області радник юстиції Журавський М.В. листом за № 04/2-207-09 скерував кримінальну справу № 51/175-06 начальнику СУ УМВС України в Рівненській області Басюку О.В.

13 листопада 2009 року начальник СУ УМВС України в Рівненській області полковник міліції Басюк О.В. доручив проведення досудового слідства групі слідчих, до якої включив:

- старшого слідчого СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції Миронця В.П., якого призначено старшим групи;

- старшого слідчого відділу розслідування злочинів вчинених проти життя, здоров`я, статевої недоторканості особи слідчого управління УМВС України в Рівненській області підполковника міліції Баласа Р.В.

14 листопада старший слідчий СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції Миронець В.П. кримінальну справу № 51/175-06 прийняв до свого провадження.

19 листопада 2009 року прокурор Гощанського району юрист першого класу Гайдим І.І. постанову старшого слідчого прокуратури м. Рівне Баранчука В.М. від 04 квітня 2007 року про закриття кримінальної справи № 51/175-06, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України відносно ОСОБА_1 , скасувала як незаконну.

16 листопада 2009 року старший слідчий СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції Миронець В.П. кримінальну справу по факту зґвалтування ОСОБА_2 , задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_2 та погрози вбивством, за ознаками злочинів, передбачених ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3 ст. 129 ч. 1 КК України, вчинені в період з 20 по 23 квітня 2006 року відносно ОСОБА_1 , провадженням закрив, за відсутністю події злочину.

16 листопада 2009 року старший слідчий СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції Миронець В.П. кримінальну справу по факту зґвалтування ОСОБА_2 , задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_2 , за ознаками злочинів, передбачених ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3 КК України, вчинені 02 червня 2006 року відносно ОСОБА_1 , провадженням закрив, за відсутністю в його діях складу злочину.

17 листопада 2009 року старший слідчий СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції Миронець В.П. притягнув ОСОБА_1 як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ст. 156 ч. 2, ч. 1 ст. 129 КК України.

15 жовтня 2009 року старший слідчий з ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області юрист 1 класу Рудюк Р.В. в порушенні кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем, перевищення влади чи службових повноважень, службового підроблення, службової недбалості працівниками прокуратури міста Рівне, що виразилося у підробленні процесуальних документів кримінальної справи №51/175-06 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 367 КК України, відмовив на підставі п.1 ч. 1 ст. 6 КПК України, за відсутністю події злочину.

18 листопада 2009 року слідчий СОГ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області вніс подання до Апеляційного суду Рівненської області про продовження строку тримання ОСОБА_1 до шести місяців.

25 листопада 2009 року апеляційний суд Рівненської області продовжив строк тримання ОСОБА_1 під вартою до шести місяців.

04 грудня 2009 року старший слідчий СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції Миронець В.П. притягнув ОСОБА_1 як обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України.

11 грудня 2009 року старшим слідчим СВ Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області старшим лейтенантом міліції Миронець В.П. у даній справі складено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, який 18 грудня 2009 року затверджено прокурором Гощанського району юристом першого класу Гайдим І.І.

18 грудня 2009 року кримінальна справа № 51/175-06 відносно ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, в 4-х томах, скерована до Рівненського міського суду.

25 січня 2010 року кримінальна справа листом № 1-279/10 скерована до апеляційного суду Волинської області.

01 лютого 2010 року кримінальна справа № 51/175-06 листом 2-12/10 скерована з апеляційного суду Волинської області до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

10 грудня 2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було проголошено вирок, яким ОСОБА_1 було визнано у вчиненні злочинів, передбачених ст. 156 ч. 2, 125 ч. 1, 129 ч. 1 КК України та призначено покарання:

-за ст. 156 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) рокі позбавлення волі;

-за ст. 125 ч. 1 КК України у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин;

-за ст. 129 ч. 1 КК України у виді 2 років обмеження волі.

ОСОБА_1 на підставі вимог ст.ст. 74 ч. 5, 49 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України звільнити від призначеного заданим вироком покарання за ст. 125 ч. 1, ст. 129 ч. 1 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою, взяти під варту з залу суду негайно.

Строк відбуття покарання рахувати з 10 грудня 2010 року, зарахувати в строк відбуття покарання перебування під вартою з 30 травня по 08 червня 2007 року та 08 червня 2007 року по 28 травня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 40 000 (сорок тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 20 000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

29 березня 2011року апеляційний суд Волинської області ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2010 року скасувати, а справу направити прокурору Гощанського району для проведення додаткового розслідування.

Листом від 01.04.2011 року № 1-237/10 кримінальна справа № 51/175-06 скерована з апеляційного суду Волинської області до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

02 грудня 2019 року старший слідчий слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції Горбатюк К.Г. керуючись ст. 110, п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановила: Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213від 06 травня 2014 року закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, до яких, зокрема, належить відшкодування моральної шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 56 Конституції України визначено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного

повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі № 6-2203цс15 вказано, що відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що «моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру

відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості».

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Тобто законом передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом повинен визначатися судом з урахуванням мінімального розміру заробітної плати.

Викладене дає підстави для висновку, що у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суд при вирішенні питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

При цьому визначений законом розмір є мінімальним, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, може застосувати й більший розмір відшкодування.

З урахуванням засад виваженості, розумності та справедливості суд може збільшити розмір відшкодування, а обмеження максимального розміру моральної шкоди Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 644/9923/18, від 24 лютого 2020 року у справі № 405/6920/16, від 20 грудня 2019 року у справі № 465/5299/15-ц, від 11 жовтня 2019 року у справі 757/53996/17.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на час розгляду справи, установлено з 01 січня 2022 року мінімальну заробітну плату встановлено на рівні 6 500,00 грн., а тому суд приходить до висновку, про те, що гарантований мінімум відшкодування моральної шкоди становить 908 700,00 грн. (139 місяців х 6 500 грн. = 903 500 грн. плюс 24 дні х 6 500 грн. / 30 днів (середня тривалість місяця) = 5 200 грн.)

Врахувавши характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, час та зусилля, що були потрібні для відновлення попереднього стану, тривалий термін досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи щодо позивача (138 місяців), та зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості та справедливості, а тому сама ця довготривала життєва ситуація об`єктивно свідчить про глибокі душевні страждання позивача, суд приходить до висновку про те, що внаслідок завдання позивачу моральної шкоди у зв`язку з безпідставним перебуванням під слідством та судом на його користь підлягає стягненню відшкодування у розмірі 908 700,00 грн. Саме такий розмір моральної шкоди є виправданим у цій ситуації, тому позов підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, що відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме квитанцією до прибуткового касового ордера від 10 серпня 2021 року, з якої вбачається, що вони здійснені саме позивачем в сумі 5 000 грн. 00 коп. Також позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/08-21 від 10 серпня 2021 року, додаток № 1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 0/08-21 від 10 серпня 20-32 року про оплату послуг, акт приймання передачі виконаних робіт від 15 травня 2023 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги.

Оскільки понесення позивачем зазначених витрат підтверджено належними доказами вони підлягають до стягнення з відповідача Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь позивача в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1167, 1176 ЦК України, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", ст.ст. 12, 76-82, 91, 133, 137, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна (державний орган - Державне казначейство України), Рівненської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" задоволити.

Стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 908 700 (дев`ятсот вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та суду.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 5 000,00 грн. шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий органом 5610 22.10.2019 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1 - Державна казначейська служба України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6).

Відповідач 2 - Рівненської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52).

Відповідач 3 Головне управління НП в Рівненській області (, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Хвильового, 2).

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук