ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 607/15022/20

Провадження № 22-ц/4820/2246/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

за участю: представника апелянта Ходюк К.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року, за позовом Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» про усунення перешкод в користуванні житловим прміщенням,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року Релігійна організація «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» (далі РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Посилаючись на пункти 2, 4 частини першої статті 406 ЦК України, згідно яких сервітут припиняється у разі відмови особи, в інтересах якої встановлений, та припинення обставин, які були підставою для встановлення сервітуту, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ», просила суд зобов`язати РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» усунути їй перешкоди у користуванні приміщенням, площею 11,6 кв. м, яке позначено в інвентарній справі під № 28 та розташовано на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , надавши ОСОБА_1 право постійного безперешкодного доступу до займаного житлового приміщення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року у задоволенні первісного позову релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 (с. Ірина) до релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням задоволено частково.

Зобов`язано релігійну організацію «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні приміщенням, що знаходиться на АДРЕСА_1 , надавши ОСОБА_1 право безперешкодного доступу до келії площею 11,6 кв. м, яка розташована на другому поверсі та позначена в інвентарній справі під № 28 будови літери «А», за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з Релігійної Організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» на користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» подала апеляційну скаргу.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року апеляційну скаргу Релігійної Організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» задоволено частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 01 листопада 2021 року скасовано.

Провадження у справі № 607/15022/20 закрито.

Після скасування постанови Тернопільського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року постановою Верховного Суду від 04.07.2023 року справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно розпорядження про передачу справи до іншого суду від 07 листопада 2023 року №8 справу №607/15022/20, у зв`язку з тим, що неможливо утворити склад суду для судового розгляду, передано на розгляд до Хмельницького апеляційного суду (т. 2 а. с. 222).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 листопада 2023 року призначено справу до судового розгляду.

Під час апеляційного розгляду справи представниця позивача Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» подала до апеляційного суду заяву про відмову від первісного позову та від апеляційної скарги на рішення в частині вирішення первісного позову. Також підтвердила свою обізнаність про процесуальні наслідки відмови від позову, справжність підпису заявниці належно засвідчено.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Заява позивача про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, відсутні передбачені ч. 5 ст. 206 ЦПК України підстави не приймати відмову від апеляційної скарги, правові наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі РО «Спасо-Преображенський монастир УГКЦ» зрозумілі, відтак суд вважає за можливе прийняти його відмову від позову та від апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року в частині вирішення первісного позову.

З врахуванням наведеного наявні підстави для визнання нечинним в цій частині оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 373, 364, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти відмову Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» від позову до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року в частині вирішення позову Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, визнати нечинним і провадження у справі в цій частині закрити.

Прийняти відмову Релігійної організації «Спасо-Преображенський монастир Української Греко-Католицької Церкви» від апеляційної скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 листопада 2021 року в частині вирішення первісного позову.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 грудня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк