Справа № 362/3749/23
Провадження № 2-н/362/271/23
22 червня 2023 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
22.06.2023 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із частиною другою статті 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з передбаченою частиною першою статті 161 ЦПК України вимогою в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
При цьому, як зазначено в частині третій статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
У випадку пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в порядку, передбаченому пунктом 3 частиною першою статті 161 ЦПК України, тобто шляхом подання до суду заяви про видачу судового наказу, останній може бути виданий, але за умови дотримання встановлених статтями 162, 163, 164 ЦПК України правил підсудності, вимог щодо оформлення заяви, а також відсутності підстав для відмови у його видачі, передбачених статтею 165 ЦПК України.
Як зазначено у заяві, ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» звернулось до суду із вимогою про стягнення боргу з ОСОБА_1 за надання житлово-комунальних послуг. Вказані послуги надавались за місцем знаходження нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 р. у справі № 911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:
«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.
7.22. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
7.23. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення».
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Як вбачається із заяви, ТОВ ««ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» надавало послуги з постачання електричної енергії, тобто такі послуги надавались саме за місцем знаходження нерухомого майна.
Місцем знаходження майна, щодо якого виникла заборгованість є: м. Кременчук, проспект Свободи, 54-А, що територіально не відноситься до Васильківського міськрайонного суду Київської області.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.
Керуючись статтями 163,165 ЦПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали суду.
Суддя Кравченко Л.М.