Провадження № 2-з/686/179/23
УХВАЛА

26 липня 2023 року

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Салоїд Н.М., при секретареві Лоб І,А., розглянувши заяву керівника Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони на земельну ділянку, -

встановив:

25 липня 2023 року керівник Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Того ж дня, одночасно із подачею вищезазначеного позову до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зокрема на :

земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0090 площею 0,3249 га, яка знаходиться в с. Редвинці на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, а також заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0090 з іншими земельними ділянками.

В обґрунтування заяви прокурор посилається на те, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації, в порядку спадкування набула права власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із зазначеним кадастровим номером.

Однак, ОСОБА_1 , будучи іноземним громадянином, зареєструвала право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та на даний час є її власником.

Тому, як зазначає заявник, враховуючи те, що одна друга частина цих земельних ділянок на даний час знаходяться у власності громадянки російської федерації ОСОБА_1 з порушенням норм та законів України, є підставою для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість їх відчуження третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділ), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про повернення земельних ділянок державі.

Вказане зумовлює необхідність у забезпеченні позову відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборон, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п.1, п.2 та п.4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та можливість відповідача здійснити відчуження майна, що є предметом спору на користь третіх осіб в будь-який час, а тому незастосування забезпечення позову шляхом накладенням арешту на зазначене майно та забороною на його відчуження може зробити неможливим виконання рішення суду, що порушить права заявника, тому необхідність забезпечення позову у спосіб, обраний заявником, слід визнати обґрунтованим.

При цьому, забезпечення даного позову саме у такий спосіб не позбавлятиме відповідача права користування спірними земельними ділянками та не порушуватиме його прав та законних інтересів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157,158, 258- 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0090 площею 0,3249 га, яка знаходиться в с. Редвинці на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району.

Заборонити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здiйснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0090 з іншими земельними ділянками.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: