Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8616/20 Головуючий у 1-й інст. Адамович О.Й.
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/8616/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, третя особа - директор Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськів Богдан Богданович, про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Адамовича О.Й. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. за №511-ос/тр від 15.09.2020 про його звільнення з роботи з посади лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради;

- поновити з 15.09.2020 його на роботі, на посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради;

- стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн витрат на правову допомогу та сплачений ним судовий збір.

Позов мотивував тим, що відповідно до наказу №185 від 29.07.2012 він був зарахований на роботу на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради. У подальшому Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради була реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради (далі лікарня).

Наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. за №511-ос/тр від 15.09.2020 його звільнено 15.09.2020 за прогул без поважних причин 17.08.2020, 19.08.2020, а також з 8:30 год до 15:00 год (понад три години) 21.08.2020, за п.4 ст.40 КЗпП України. В день звільнення він працював. Із вказаним наказом про його звільнення він ознайомився під розпис 16.09.2020. Вважає даний наказ незаконним і таким що підлягає скасуванню.

Зазначав, що 17.08.2020, 19.08.2020, а також з 8:30 год до 15:00 год 21.08.2020, він був відсутній на роботі з поважних причин, оскільки завчасно, а саме 05.08.2020 повідомив письмово виконуючу обов`язки завідуючого відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_3 про намір виїзду за межі м. Житомира із сімейних обставин, у зв`язку з чим просив змінити графік роботи лікарів відділення та замінити його на чергуванні 17.08.2020, 19.08.2020, 21.08.2020 іншими лікарями, на що остання погодилась наклавши відповідну резолюцію на його заяві від 05.08.2020, а також додатково повідомила завідуючого відділенням ОСОБА_4 . На чергуванні відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 17.08.2020, 19.08.2020 був лікар-анестезіолог ОСОБА_5 , а 21.08.2020 була лікар-анестезіолог ОСОБА_3 . Зміна графіку роботи 17.08.2020, 19.08.2020, 21.08.2020, а саме заміна лікаря-анестезіолога ОСОБА_1 на лікаря-анестезіолога ОСОБА_5 та лікаря-анестезіолога ОСОБА_3 не вплинула на діяльність відділення анестезіології та інтенсивної терапії лікарні. Наведені вище обставини є поважними причинами відсутності його на роботі 17.08.2020, 19.08.2020, 21.08.2020, що зазначено у постанові Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Зазначав, що відповідач у порушення вимог КЗпП України в наказі про його звільнення, який ним оспорюється, не конкретизував в чому полягає порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку та Посадової інструкції лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради.

Про те, що відсутні підстави для його звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України дійшов висновку і профспілковий комітет первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради на своєму засіданні 07.09.2020, на якому було прийнято рішення про відмову в наданні згоди на його звільнення ОСОБА_1 лікаря за п.4 ст.40 КЗпП України, що стверджується відповідним протоколом №1 від 07.09.2020.

Згідно правової позиції Верховного Суду (постанова від 07.11.2018 року у справі № 296/3562/17-ц, провадження №61-28231 св 18), розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за пунктами 1, 2-5, 7 ст.40 КЗпП України може бути проведено тільки за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Отже, наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськів Б.Б. №511-ос/тр від 15.09.2020 про його звільнення є незаконним і підлягає скасуванню.

Оскільки наказ про його звільнення з роботи є незаконним і підлягає скасуванню, то відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України він має бути поновлений на роботі, на своїй посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії лікарні.

Середня заробітна плата за час вимушеного прогулу має бути нарахована з дня незаконного звільнення по день винесення рішення суду, відповідно до наданої відповідачем довідки про його середньомісячну заробітну плату.

Незаконне звільнення привело до нервово стресу, до глибоких моральних страждань, погіршення відносин серед колег і друзів в колективі в якому він відпрацював більше 8 років, змусило його застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя та своєї родини. Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України, відповідач має відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 25 000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, судом не взято до уваги, що він був відсутній на роботі із поважних причин. Також у порушення ст. ст. 40, 43 КЗпП України та положень Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у наказі про його звільнення не міститься обґрунтування незгоди відповідача із рішенням профспілкової організації лікарні, якою відмовлено у наданні згоди на звільнення. Тому наказ про його звільнення є незаконним і підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги, зводяться до мотивів позовної заяви, які наведені вище.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Колупаєв В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають її доводам.

Представник відповідача - адвокат Трофімов А.В. скаргу не визнав, просив відмовити у її задоволенні, а судове рішення залишити без змін.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що наказом №185 від 29.07.2008 ОСОБА_1 було прийнято на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради (а.с.7).

Згідно рішення №1479 23.05.2019 Житомирської обласної ради комунальна установа "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради припинена шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради (а.с.8).

17.08.2020, 19.08.2020 та 21.08.2020 медичним директором з лікувальної роботи ОСОБА_6 , начальником відділу кадрів ОСОБА_7 , завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_8 , завідувачем реперфузійного блоку інтенсивної терапії кардіологічного відділення, головою ППО КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради ОСОБА_9 , лікарем-ендокринологом відділення, головою асоціації лікарів обласної лікарні ОСОБА_10 було зафіксовано факт відсутності на роботі лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 17.08.2020 з 11:30 (17.08.2020р.) до 08.30 (18.08.2020р.); 19.08.2020 з 08:30 (19.08.2020р.) до 08:30 (20.08.2020р.); 21.08.2020 (робочий час ОСОБА_1 з 08:30 до 08:30), про що складено відповідні акти, в яких також зазначено, що інформації про поважні причини відсутності ОСОБА_1 немає; на телефонні дзвінки за номером НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 він не відповідає (а.с.15,16,17).

Вказані обставини також наведені у доповідних, які були подані на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. завідувачем відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_8 , медичним директором з лікувальної роботи ОСОБА_11 (а.с.18, 19, 21).

26.08.2020 року на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. від лікаря анестезіолога ОСОБА_3 була подана пояснювальна записка в якій повідомлено, що 05.08.2020 до неї як до в.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 звернувся лікар ОСОБА_1 та повідомив, що у зв`язку з сімейними обставинами не матиме змоги бути присутнім на роботі в період з 17.08.2020 р. по 21.08.2020 р., у зв`язку з чим просив замінити графік роботи лікарів відділення та замінити його на чергуванні 17.08., 19.08 та 21.08. Вказана заява була нею погоджена, про що додатково повідомлений завідуючий відділенням ОСОБА_8 . Фактично 17.08 та 19.08 у відділенні працював лікар-анестезіолог ОСОБА_5 , а 21.08 працювала вона - ОСОБА_3 (працювала до 15:00 год.). Враховуючи, що графік чергувань лікарів на відповідний місяць затверджується до закінчення поточного місяця, внести (офіційно затвердити) відповідні зміни до графіку чергувань на серпень було неможливо (а.с.13).

У пояснювальній записці від 26.08.2020 на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. позивач зазначив, що про обставини неможливості вийти на роботу 17-21 серпня 2020 року ним було повідомлено в.о. відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2, а також враховуючи, що за час його відсутності його заміняв інший лікар робочий процес у відділенні не був порушений. Також враховуючи, що відбулась фактична заміна графіку роботи лікарів відділення (погоджено із в.о. завідуючого відділенням) дані дії не свідчать про його не вихід на роботу без поважної причини (а.с.12).

Протоколом №1 засідання профкому первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради від 07.09.2020 року було відмовлено у наданні згоди на звільнення з роботи по п.4 ст. 40 КЗпП України - за прогул без поважних причин ОСОБА_1 - лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 (а.с.24-25).

Наказом №511-ос/тр від 15.09.2020 ОСОБА_1 звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.14).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції із посиланням на норми ст.21, п.4 ч.1 ст.40, ст.43, ст.139, ч.1 ст.147, ч.2 ст.235, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 17,19 та 21 червня 2020 року без поважних причин, в зв`язку з чим роботодавцем правомірно застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України.

При цьому адміністрацією лікарні вжито заходів щодо виконання вимог ст.43 КЗпП України, за приписами якої, розірвання трудового договору з підстав, передбачених у тому числі п.1 ст.40 цього Кодексу, може бути проведене лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Однак, відсутність у рішенні профкому профспілки правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 надало право роботодавцю звільнити працівника без цієї згоди.

Місцевий суд обґрунтовано вважав, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від вимоги про поновлення на роботі, і оскільки у задоволенні останніх суд відмовляє, тому відсутні правові підстави для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення ним норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Та обставина, що позивач шляхом подання заяви завчасно повідомив завідувача відділенням ОСОБА_3 про свою відсутність на роботі у визначені графіком дні чергування у відділенні, тобто 17,19 та 21 червня 2020 року, а також виконання його обов`язків на час відсутності іншими працівниками без узгодження із компетентною на прийняття даних рішень особою, не свідчить про дотримання ним трудової дисципліни та не спростовує факту вчинення ним прогулу.

Так, за п. 7.9.11 Статуту саме до повноважень генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради належить вирішення питань у сфері трудових відносин, в тому числі і надання відпусток, проте з даного приводу позивач до уповноваженої на прийняття такого рішення особи не звертався і рішень у формі наказу генеральним директором не приймалось.

Перебування на чергуванні 17.08 та 19.08 у відділенні ОСОБА_5 , а 21.08 - ОСОБА_3 , замість затвердженого по графіку чергування позивача, не має правового значення, оскільки уповноваженою особою з цього приводу будь-які накази не видавались і зміни до графіку чергування не вносилися.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до тлумачення норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 10 листопада 2023 року.