Справа № 504/43/23
Провадження № 2/504/1108/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2023 р. смт. Доброслав Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Компанії «КОРНЕЛЛІС» про стягнення заробітної плати, відпускних, моральної шкоди та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

04 січня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до Компанії «КОРНЕЛЛІС» про стягнення заробітної плати за період з 04.05.2014р. по 01.11.2021р. в розмірі 815858грн., не виплачених відпускних за той же період у розмірі 43431,98грн., моральної шкоди в розмірі 10000грн., допуск негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення всіх компенсацій.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених статтею175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу , протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Крім цього, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, додані до позовної заяви копії документів, всупереч вимогам ч.2 ст. 95 ЦПК України, не завірені належним чином.

За правилами ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Всупереч положенням ст. 175 ЦПК України, подана позовна заява не містить доказів, які б підтверджували обґрунтування позовних вимог. Так, крім наказу про призначення на посаду, позивачем не надано жодного доказу про наявність трудових відносин із відповідачем, зокрема, запис про прийняття на роботу у трудовій книжці, належним чином завірена копія трудової книжки, довідка про нараховану заробітну плату, відмова відповідача виплатити заробітну плату тощо.

У позові заявник вказує про проведення заходів досудового врегулювання спору, але доказів, що такі проводилися (листи, заяви, скарги про невиплату заробітної плати з 2014 року) не надав.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , позовні вимоги складаються із:

1) стягнення заробітної плати за період з 04.05.2014р. по 01.11.2021р. в розмірі 815858грн.,

2) стягнення не виплачених відпускних за той же період у розмірі 43431,98грн.,

3) стягнення моральної шкоди в розмірі 10000грн.,

4) допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення всіх компенсацій.

Відтак, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. моральної шкоди повинні бути оплачені судовим збором на загальних підставах, якщо позивач не має інших, передбачених ст.5 Закону України "Про судовий збір", пільг.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684,00грн.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Між тим, ст. 1 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовий збір справляється за подання заяв до суду, тобто такий збір повинно бути сплачено позивачами заздалегідь і у встановленому законом розмірі та порядку.

Проте, при зверненні до суду із позовною заявою, враховуючи позовні вимоги, позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору за заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди.

Також, позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору при зверненні до суду, а також не наведено підстав для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивача, що йому необхідно сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі за вимогу майнового характеру про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2684,00грн. та надати до суду оригінал квитанції на підтвердження сплати судового збору.

Виходячи з вищевикладеного, заявнику необхідно надати до суду всі докази, на які він посилається у позовній заяві, належним чином завірені копії документів доданих до позовної заяви відповідно до кількості відповідачів, а також документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач при наданні до суду квитанції про сплату судового збору має врахувати, що сума сплаченого судового збору повинна бути зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд наголошує, що згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, суд прийшов до переконання, що вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,176, 177,185, 260, 261,353, 355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Компанії «КОРНЕЛЛІС» про стягнення заробітної плати, відпускних, моральної шкоди та поновлення на роботі, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі виконання ним вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі неможливості виконання ним вимог даної ухвали у встановлений судом строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином та воєнним станом, суд за його заявою продовжує процесуальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя П.В. Добров