Справа № 461/6178/22
Провадження № 6/461/77/23
Галицький районний суд м. Львова
головуючого-судді - Радченко В.Є.,
при секретарі Бобик Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-
Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся з цим поданням до суду та просить Звернути стягнення на незареєстроване в законному порядку майно з метою виконання виконавчого листа № 461/6178/22, виданого 17.04.2023 р. Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 120 000 доларів США, а саме на частину нерухомого майна загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичної особи ОСОБА_1 та право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, надавши дозвіл на її реалізацію.
Подання вмотивоване тим, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича перебуває виконавче провадження №72001724 з примусового виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/6178/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 120 000 доларів США. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 12 червня 2023 року було відкрито виконавче провадження №72001724 на виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/6178/22. Боржником у ВП №72001724 є ОСОБА_1 , Стягувачем ОСОБА_2 . Боржник добровільно заборгованість не сплачує. Заощаджень та рухомого майна в нього немає. Але він має нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку починаючи з 2015 р.
Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М., у судове засідання не з`явився, належним чином,телефонограмою, повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав до суду заяву про слухання справи без його участі, в якій просив задовольнити подання.
Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Перевіривши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів подання вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2023 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 12 405,00 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 12 червня 2023 року було відкрито виконавче провадження №72001724 на виконання виконавчого листа Галицького районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року №461/9178/22. Боржником у ВП №72001724 є ОСОБА_1 , Стягувачем ОСОБА_2 . Боржник добровільно заборгованість не сплачує. Заощаджень та рухомого майна в нього немає. Але він має нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку.
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 передали в іпотеку нежитлові приміщення загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 23475881. Іпотекодержателем є сам стягувач ОСОБА_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.03.2015 р. скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на це нерухоме майно.

На цей час право власності на вищезазначене майно не зареєстроване в установленому порядку починаючи з 2015 р.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначенi Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рiшеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та органiзацiя дiяльностi яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рiшень iнших органів».

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цiннi папери, iнше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржниковi вiд iнших осіб, або боржник володiє ними спільно з iншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендiю та iнший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рiшенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Вiдповiдно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здiйснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»; надавати сторонам їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовiдвiд за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та iншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Вiдповiдно до частин третьої, четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здiйснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно пiд арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до вiдповiдного реєстру у встановленому законодавством порядку.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирiшення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Верховний Суд у постанові по справі № 676/1314/19 від 10.02.2020 р. висловив правову позицію, за якою у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналогічний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі № 911/3594/17.

Боржник добровільно заборгованість не сплачує. Заощаджень та рухомого майна в нього немає. Але він має нерухоме майно, а саме частину нерухомого майна загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичної особи ОСОБА_1 та право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, починаючи з 2015 р. Іпотекодержателем цього майна є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» уразі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Так як стягувачем є ОСОБА_2 боржник запропонував в першу чергу звернути стягнення саме на предмет іпотеки. При цьому стягувач не заперечував проти реалізації іпотечного майна, а саме частки нерухомого майна загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 . Дані приміщення є іпотекою відповідно до договору іпотеки № 0378-ІД-1 від 16.07.2010 р. . Іпотекодержателем цього майна є ОСОБА_2 . Згідно з договором відступлення права вимоги від 05.09.2018 р. первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія Алькор Інвест» відступив право вимоги новому кредитору ОСОБА_2 за кредитним договором, в якому ОСОБА_1 є боржником. В цьому договорі визначено, що «кредитний договір» означає рамкову угоду від 20.04.2006 р., договір про надання траншу від 05.09.2007 р. , та договір іпотеки № 0378-ІД-1 від 16.07.2010 р., укладений між банком, як Іпотекодержателем, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як іпотекодавцями.ідповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» кредитор (іпотекодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавцем) забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.Р. усунуті недоліки, зазначені в ухвалі Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2023 р. Надані докази, що боржник фактично є володільцем нерухомого майна, що у боржника недостатньо коштів, цінностей або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Надані докази обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити подання та звернути стягнення на незареєстроване в законному порядку майно з метою виконання виконавчого листа № 461/6178/22, виданого 17.04.2023 р. Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 120 000 доларів США, а саме на частину нерухомого майна загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичної особи ОСОБА_1 та право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, надавши дозвіл на її реалізацію.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 351-355, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

Задовольнити подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Звернути стягнення на незареєстроване в законному порядку майно з метою виконання виконавчого листа № 461/6178/22, виданого 17.04.2023 р. Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 120 000 доларів США, а саме на частину нерухомого майна загальною площею 1298,9 кв. метрів, під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 , яке передано у приватну власність фізичної особи ОСОБА_1 та право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, надавши дозвіл на її реалізацію.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя В.Є. Радченко