Справа № 541/3380/21
Номер провадження 2/541/35/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 лютого 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Ситник О. В. , з участю секретарів судових засідань Раданович Ю.М., Балко Л. П., Непокупної Л. М. , позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Педорича В. І., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Ковердяєвої Л. В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Миргородська міська рада Полтавської області, -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту.

В направленій на адресу суду позовній заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2002 року їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що становить 12/25 ідеальну долю від цілого жилого будинку. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 2015 року позивачці належить земельна ділянка площею 0,048 га кадастровий № :50:046:0073 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 . Та згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 січня 2014 року позивачці належить земельна ділянка кадастровий № :50:046:0074 для індивідуального садівництва площею 0,0701 га за цією ж адресою. Історично належна позивачці садиба межувала своєю західною межею з землями міської ради (вул. Єрківська) і мала обладнаний воротами виїзд на зазначену вулицю.

Наявність проїзду відображена в технічному паспорті на житловий будинок від 31.10.2007 року, в кадастровому плані від 11.11.2009 року, в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі зі схемою меж та розмірів земельної ділянки від 26.11.2009 року, в кадастрових планах земельних ділянок в складі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за 2011 рік, в кадастровому плані земельної ділянки :50:046:0074 від 19.10.2013 року.

Рішенням Миргородської міської ради від 26 січня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано відповідачу у власність земельну ділянку кадастровий № :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га.

У зв`язку з цим належні позивачці частина будинку та земельні ділянки оточені з усіх сторін земельними ділянками інших власників і позивачка не може задовольнити свої потреби по належному їх використанню іншим способом, як встановлення права обмеженого користування чужим майном - частиною належної відповідачу земельної ділянки, як це вже історично склалося до цього. 09 листопада 2021 року відповідачу було надіслано пропозицію про укладення Договору про встановлення земельного сервітуту обмеженого користування частиною належної їй земельної ділянки, площею 32 кв. м. (4м х 8м) з метою проходу та проїзду транспортним засобом позивачки до дороги загального користування на умовах, що могли б бути узгоджені між сторонами. Відповідачем зазначена пропозиція залишена без реагування.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2021 року № 281718059 щодо земельної ділянки кадастровий номер :50:046:0146 площею 0,0268 га для індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 , її власником є відповідач на підставі рішення Миргородської міської ради від 26 січня 2017 року № 77.

Позивач зазначає, що з урахуванням того, що право власності позивачки на будівлю та земельні ділянки строками не обмежується, земельний сервітут має бути встановлений без визначення строку. Оскільки проїзд до належних позивачці об`єктів нерухомого майна існував задовго до отримання відповідачем у власність земельної ділянки, то необхідно встановити безоплатний сервітут.

Позивачка 19.10.2022 року подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог і з врахуванням змінених позовних вимог просить суд встановити без визначення строку безоплатний земельний сервітут згідно варіанту № 2 Висновку експерта № 19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.10.2022 року на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_2 для індивідуального садівництва), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025 га (на плані заштриховано по синьому кольору), шириною 3,5 м. Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.48м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.27м., на право позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування, межі дії якого графічно зображено у додатку 2 до Висновку експерта та стягти з відповідача на користь позивача всі понесені та документально підтверджені судові витрати по справі.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Ситник О .В. від 17.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 24.01.2022 року.

13.01.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідачки ОСОБА_2 . В наданому відзиві зазначено, що відповідачка вважає вказаний позов ОСОБА_1 незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідачка зазначає, що системний аналіз положень законодавства дає підстави для висновку про можливість встановлення земельного сервітуту шляхом надання права проїзду та проходу через належну іншій особі земельну ділянку у разі, якщо задовольнити таку потребу у будь-який інший спосіб неможливо. При цьому виходячи із сутності сервітуту обсяг користування чужим майном повинен бути чітко окреслений, оскільки обмеження права власності особи на майно, щодо якого встановлено сервітут, не позбавляє власника права продовжувати використовувати свою земельну ділянку за цільовим призначенням, тобто можливості здійснення правомочностей володіння, користування, розпорядження майном у межах, не обтяжених сервітутом (ч. 3 ст. 98 ЗК України, ч. 5 ст. 403 ЦК України). У позивача є у власності земельна ділянка по АДРЕСА_2 з кадастровим номером :50:046:0073 по якій вона має можливість проходу та проїзду до дороги загального користування, ширина проїзду до дороги загального користування складає 4 м 40 см, проте вона з невідомих причин ігнорує у позовній заяві таку наявність.

Тому, вимога позивача про встановлення земельного сервітуту через земельні ділянки, що належать ОСОБА_2 , позбавлена обов`язкової умови встановлення сервітуту - реальна необхідність встановлення сервітуту, яка не може бути задоволена іншим способом.

Обставин, які б свідчили про те, що прохід та проїзд до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 неможливо облаштувати іншим чином, зокрема через належні інші суміжні земельні ділянки, не встановлено. Відсутні належні та допустимі докази того, що доступ до земельної ділянки, якою користується позивач, неможливо встановити іншим способом та є необхідність встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці відповідача.

Таким чином, закон вимагає від позивача надання доказів того, що між нею та відповідачем у справі не досягнуто домовленості про встановлення сервітуту та його умов, нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом, а також виготовлення проекту технічної документації, зокрема кадастрового плану земельної ділянки, для встановлення такого земельного сервітуту.

Так, в матеріалах позовної заяви міститься копія кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_1 ще від 2013 року, що унеможливлює встановити межі земельного сервітуту на час розгляду справи та встановлення такого.Як вбачається із позовної заяви позивачка не здійснювала жодних заходів з метою задоволення потреби щодо використання неналежного їй майна, у будь який інший спосіб, окрім звернення до суду для встановлення сервітуту.

Відповідачка вважає, що позивачка не довела, а також не надала доказів, на підтвердження неможливості використання свого майна без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідача, не обґрунтована необхідність встановлення земельного сервітуту, не надано технічної документації з визначення меж земельного сервітуту на місцевості, не наведено обґрунтованих доводів, у зв`язку з чим повинен бути встановлений сервітут і що задоволення її потреб неможливо здійснити яким- небудь іншим способом. Окрім цього, для задоволення позовних вимог позивача, умовою встановлення сервітуту є встановлення його меж, що неможливе без проведення експертизи для виготовлення відповідної технічної документації щодо земельної ділянки, оскільки раніше долучений кадастровий план земельної ділянки за 2013 рік, може не відповідати кадастровому плану на теперішній час.За таких обставин, відповідачка вважає, що позовні вимоги з якими звернулася позивачка є не обґрунтованими, не доведеними та не підтверджені достовірними та беззаперечними доказами, а тому підлягають відмови в їх задоволенні.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23 лютого 2022 року за клопотанням сторони відповідача залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Миргородську міську раду Полтавської області.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 травня 2022 року по цивільній справі № 541/3380/21 призначено судову земельно технічну експертизу на розгляд якої поставлено такі питання:

1) Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду , проходу на земельні ділянки площею 0,048 га кадастровий номер якої № :50:046:0073 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадастровий номер № :50:046:0074 для індивідуального садівництва площею 0, 701 га за адресою АДРЕСА_2 ?

2) Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці з кадастровим номером :50:046:0146 за адресою АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га, яка належить відповідачці ОСОБА_2 на право проходу, проїзду транспортним засобом до дороги загального користування позивачці ОСОБА_1 .? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

Проведення даної експертизи доручено судовому експерту Авдєєвій Н.М. В розпорядження експерта надано матеріали цивільної справи № 541/3380/21. На час проведення даної експертизи провадження по цій справі було зупинено.

11 жовтня 2022 року справа повернута до суду судовим експертом Авдєєвою Н.М. з наданим висновком експерта.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2022 року прийнято заяву про зміну позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2022 року відновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 18 листопада 2022 року.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Педорич В. І. позов підтримали в повному обсязі, як законний та обґрунтований, просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві по змінених вимогах після проведення експертизи , ОСОБА_1 також зазначила , що із відповідачкою давній конфлікт , оскільки вона поставила огорожу на своїй земельній ділянці тим самим закривши їй виїзд навпроти воріт які вона поставила та використовувала фактично давно ще задовго до того як оформила документи на право власності . На запитання суду відповіла , що неодноразово вирішували спори з ОСОБА_2 і в судовому порядку , але це було ще до того , як і вона і відповідачка ОСОБА_2 виготовили правовстановлюючі документи на земельні ділянки , також прохала звернути увагу , що вона виготовляла на земельні ділянки технічну документацію , а в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі вже були зазначені на схемі проїзд на землі міської ради , це були 2009 -2011 роки , а відповідачка ОСОБА_2 виготовляла проект відведення земельної ділянки по рішенню міської ради у 2017 році для індивідуального садівництва , тобто це була земельна ділянка комунальної власності , ніяких попередніх документів , наприклад державного акта на право постійного користування у відповідачки не було , тим самим вона отримавши дану земельну ділянку у власність відповідно вже правового поля закрила можливість виїзду на дорогу для проїзду. Також вказала, що іншим шляхом проїзд до двору не можливо зробити , а саме там де водогін , колонка , хоча вона і не працює, оскільки там ширина приблизно 2 мерти і на початку цієї ділянки ще стоїть електрична опора , та із цих двох метрів на її садибу встановлена хвіртки це десь метр , а поряд встановлена хвіртка іншого сусіда також приблизно метр , тобто автомобіль не зможе заїхати у двір щоб наприклад викачати стокові води, тобто зазначила що іншого шляху немає.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ковердяєва Л. В. просили в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов, відповідачка ОСОБА_2 вказувала , що користувалась даною земельною ділянкою давно , перед цим її мати користувалась цією земельною ділянкою , що там розміщений погріб , на даний погріб є виготовлений технічний паспорт , що це ОСОБА_1 поставила там ворота не зрозуміло чого , що ніколи вона їх не використовувала , пояснювала що неодноразово вони вирішували різні питання в судовому порядку з ОСОБА_1 , також вказала що проїзд можливий там де розташована колонка , водогін . Також зазначила що вони неодноразово вирішували питання в судовому порядку із ОСОБА_1 , вказала що у неї є акти складені комісією міської ради про те, що там де хоче встановити сервітут ОСОБА_1 , його не можливо встановити. На запитання суду відповіла , що з ОСОБА_1 судились , вона була в статусі і позивачки і відповідачки , але це до того , як вони оформили правовстановлюючі документи на землі . На запитання суду чому якщо в неї маються документи які підтверджують неможливість встановлення сервітуту таким шляхом як прохає позивачка не надані до суду пояснити не змогла.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Миргородської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника Миргородської міської ради Полтавської області, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а. с. 128).

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 2002 року позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що становить 12/25 ідеальну долю від цілого жилого будинку. Право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1 зареєстровано 26.06.2002 року Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації (а. с. 8)

Позивач ОСОБА_1 є власником наступних земельних ділянок:

земельної ділянки площею 0,0480 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :50:046:0073, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 49136584 від 04.12.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 49136756 від 04.12.2015 (а. с. 9, 12);

земельної ділянки площею 0,0701 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :50:046:0074, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 16002270 від 11.01.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 16002961 від 11.01.2014 (а. с. 10, 11).

Відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0268 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :50:046:0146, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва, що підтверджується рішенням Миргородської міської ради Полтавської області від 26 січня 2017 року № 77 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачу у власність земельної ділянки площею 268 м2 з кадастровим номером :50:046:0146 для індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 281718059 від 28.10.2021 (а. с. 22, 26).

Позивачка стверджує, що історично належна позивачці садиба межувала своєю західною межею з землями міської ради (вул. Єрківська) і мала обладнаний воротами виїзд на зазначену вулицю.

Наявність проїзду відображена в технічному паспорті на житловий будинок від 31.10.2007 року, в кадастровому плані від 11.11.2009 року, в акті встановлення меж земельної ділянки в натурі зі схемою меж та розмірів земельної ділянки від 26.11.2009 року, в кадастрових планах земельних ділянок в складі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за 2011 рік, в кадастровому плані земельної ділянки :50:046:0074 від 19.10.2013 року (а. с. 13-20).

Також, позивачка зазначає, що рішенням Миргородської міської ради від 26 січня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано відповідачу у власність земельну ділянку кадастровий № :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га. У зв`язку з чим належні позивачці частина будинку та земельні ділянки оточені з усіх сторін земельними ділянками інших власників і позивачка не може задовольнити свої потреби по належному їх використанню іншим способом, як встановлення права обмеженого користування чужим майном - частиною належної відповідачу земельної ділянки, як це вже історично склалося до цього.

Згідно п. 2 ст. 395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

За приписами статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Таким чином, сервітут це право обмеженого користування чужим майном.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця ) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Спеціальні норми стосовно об`єкта сервітуту, такого як земельна ділянка, викладені у Земельному кодексі України. Згідно із статтею 98 ЗК України право земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною земельною ділянкою з метою усунення недоліків своєї ділянки.

Статтею 99 ЗК України передбачено види права земельного сервітуту, зокрема як право проходу, право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху та інші земельні сервітути.

Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Він повинен звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту.

Відповідно до вимог частини третьої статті 403 ЦК особа, що користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Визначення плати належить до компетенції сторін. Безкоштовне використання сервітуту має бути встановлено в договорі, законі або рішенням суду.

Відповідно до ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Отже, земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Позивачка 09 листопада 2021 року надіслала поштою пропозицію про укладення Договору про встановлення земельного сервітуту обмеженого користування частиною належної їй земельної ділянки, площею 32 кв. м. (4м х 8м) з метою проходу та проїзду транспортним засобом позивачки до дороги загального користування на умовах, що могли б бути узгоджені між сторонами (а. с. 22-23, 24, 25).

Сторонами не було досягнуто згоди про встановлення сервітуту та про його умови, зважаючи на що спір підлягає до розгляду в судовому порядку.

В той же час, суд у відповідності до положень ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В позовній заяві, що перебуває на розгляді в суді позивачка просить суд встановити на свою користь без визначення строку безоплатний земельний сервітут згідно варіанту № 2 Висновку експерта № 19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.10.2022 року на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_2 для індивідуального садівництва), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025 га (на плані заштриховано по синьому кольору), шириною 3,5 м. Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.48 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.27 м, на право позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування, межі дії якого графічно зображено у додатку 2 до Висновку експерта.

Відповідно до листа спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 N 24-150/0/4-13 при вирішенні спорів щодо встановлення сервітуту судам слід з`ясовувати, чи звертався позивач з такою вимогою безпосередньо до власників майна і чи вирішувалося це питання між сторонами в добровільному порядку, чи не будуть внаслідок установлення сервітуту порушуватись права власників майна або інших його користувачів, чи може позивач задовольнити свою потребу у користуванні своїм майном інакше як установленням такого сервітуту. У рішенні суд повинен зазначити, в якій саме частині належного відповідачу майна встановлено сервітут і в якому розмірі, чітко визначити обсяг прав особи, що звертається з питанням обмеженого користування чужим майном.

Відповідно до п. 22-2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 №7 встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь - яким іншим способом. Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь - якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Таким чином, судом встановлено на підставі пояснень позивачки, заперечень відповідачки, письмових доказів по справі, що відсутні між сторонами домовленості щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про можливість вирішення спору між сторонами у судовому порядку щодо заявленого позивачем та використаного ним права на звернення до суду у спосіб, що не заборонений законом.

У зазначених правовідносинах щодо встановлення земельного сервітуту закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання належної йому нерухомості, неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. Крім того, слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким - небудь іншим способом.

Відповідно до Висновку експерта № 19 за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі №541/3380/21, складеного 05.10.2022 року судовим експертом Авдєєвою Ніною Миколаївною (далі - Висновок експерта № 19 від 05.10.2022), по першому та другому питанню дослідженням встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок:

- Земельна ділянка площею 0,0480 га що розташована за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :50:046:0073, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, згідно свідоцтва про право власності від 04.12.2015.

Земельна ділянка (кадастровий номер :50:046:0073 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) площею 0,0480 га, що належить ОСОБА_1 описується наступними розмірами: з боку земельної ділянки ОСОБА_3 АДРЕСА_4 довжина межової лінії складає: 12.48 м, 2.05 м, 2.05 м, 0.62 м, 6.91 м, 1.0 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 (цільове призначення для індивідуального садівництва) довжина межової лінії складає: 11.04 м, 8.19 м, 13.16 м, 2.76 м, 2.09 м, 11.90 м; з боку земельної ділянки Миргородської міської ради вул. Єрківська довжина межової лінії складає: 2.09 м., 2.10 м, 16.48 м.(а.с. 18).

- Земельна ділянка площею 0,0701 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :50:046:0074, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва згідно свідоцтво про право власності від 11.01.2015.

Земельна ділянка (кадастровий номер :50:046:0074 для індивідуального садівництва) площею 0,0701 га, що належить ОСОБА_1 описується наступними розмірами: з боку земельної ділянки ОСОБА_3 АДРЕСА_4 довжина межової лінії складає: 3.75 м; з боку земельної ділянки Миргородської міської ради довжина межової лінії складає: 13.25 м, 29.39 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_4 АДРЕСА_5 довжина межової лінії складає: 27.77 м.; з боку земельної ділянки Миргородської міської ради вул. Єрківська довжина межової лінії складає: 17.95 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 (цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) довжина межової лінії складає: 11.90 м, 2.09 м, 2.76 м, 13.16 м, 8.19 м, 11.04 м (а.с. 19).

Вказане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За даними, що містяться у наданому на дослідження копії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, земельна ділянка із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :50:046:0073) та земельна ділянка із цільовим призначенням: для індивідуального садівництва (кадастровий номер :50:046:0074), що перебуває у приватній власності ОСОБА_1 та розташовані на території Миргородської ОТГ має багатокутну геометричну форму, розміри меж земельної ділянки вказано у додатку. Вказані у документації із землеустрою розміри меж та площа земельних ділянок з кадастровими номерами :50:046:0073 та :50:046:00774, що перебуває у приватній власності ОСОБА_1 є ідентичними і не змінилися.

Рішення двадцятої сесії сьомого скликання Миргородської міської ради Полтавської області №77 від 26.01.2017 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність гр. ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , земельної ділянки площею 268 м2 з кадастровим номером :50:046:0146 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_3 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_3 , розроблений ПП «Земсервіс-Плюс», передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , земельну ділянку площею 268 м2 з кадастровим номером :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва (код КВЦПЗ - 01.05).

Земельна ділянка площею 0,0280 га за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий номер :50:046:0146, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 28171059 від 28.10.2021 (а.с.76).

Земельна ділянка (кадастровий номер :50:046:0146 для індивідуального садівництва) площею 0,0268 га, що належить ОСОБА_2 описується наступними розмірами: з боку земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :50:046:0073 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) довжина межової лінії складає: 16.48 м, 2.10 м, 2.09 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :50:046:0074 для індивідуального садівництва довжина межової лінії складає: 17.95 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_4 довжина межової лінії складає: 4.78 м, 1.66 м; з боку земельної ділянки Миргородської міської ради (вул. Єрківська) довжина межової лінії складає: 19.49 м, 18.47 м, 6.96 м.

При такому володінні земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доступ до земельної ділянки останньої зменшився з боку земель загального користування ( АДРЕСА_2 ) до 2.10м. При цьому на вході розміщений вуличний водогін з колонкою.

На схемі меж та розмірів земельної ділянки станом на 26.11.2009 вказаний проїзд на земельну ділянку кад. номер :50:046:0074 ОСОБА_1 в т. Е - т Д. розміром 3,5м.

Згідно поставленого питання необхідно визначити технічну можливість та запропонувати варіанти встановлення сервітуту для влаштування проїзду та проходу на земельні ділянки площею 0,0480 га кадастровий номер :50:046:0073 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва площею 0,7010 га за адресою АДРЕСА_2 через земельну ділянку кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га яка належить відповідачці ОСОБА_2 .

З аналізу кадастрових планів земельних ділянок вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :50:046:0073 і кадастровий номер :50:046:0074) та ОСОБА_2 (кадастровий номер :50:046:0146) є суміжними.

В дослідній частині Висновку експерта № 19 від 05.10.2022запропоновано два варіанта встановлення сервітуту для проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер :50:046:0074 для індивідуального садівництва (код КВЦПЗ - 01.05) передбаченого пунктами «а», «б» статті 98 Земельного кодексу України, межі дії якого графічно зображено у додатках 1, 2.

Відповідно до Висновку експерта № 19 від 05.10.2022,технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці з кадастровим номером :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га яка належить ОСОБА_2 на право проходу, проїзду транспортним засобом до дороги загального користування позивача ОСОБА_1 існує. В дослідній частині Висновку експерта № 19 від 05.10.2022 запропоновані такі два варіанти встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду на земельну ділянку.

Варіант №1 згідно схеми меж та розмірів земельної ділянки станом на 26.11.2009 встановлення сервітуту для проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва (код КВЦПЗ -01.05).

У відповідності з нормативними вимогами пропонується варіант земельного сервітуту для проїзду шириною 3.5 м для ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки (№:50:046:0074) на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025 га (на плані заштриховано по синьому кольору). Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.28 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.05м. передбаченого пунктами «а», «б» статті 98 Земельного кодексу України, межі дії якого графічно зображено у додатку 1.

Варіант №2 згідно існування наявних воріт встановлення сервітуту для проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва (код КВЦПЗ - 01.05).

У відповідності з нормативними вимогами пропонується варіант земельного сервітуту для проходу та проїзду шириною 3.5 м для ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки №:50:046:0074) на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025га (на плані заштриховано по синьому кольору). Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.48 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.27 м, передбаченого пунктами «а», «б» статті 98 Земельного кодексу України, межі дії якого графічно зображено у додатку 2.

Суд бере за основу у вирішенні даного спору Варіант №2 встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці з кадастровим номером :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га яка належить ОСОБА_2 , запропонований відповідно до Висновку експерта № 19 від 05.10.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка зверталася до відповідачки з питанням встановлення безстрокового земельного сервітуту на право проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить позивачці ОСОБА_1 через земельну ділянку кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_3 для індивідуального садівництва площею 0,0268 га яка належить відповідачці ОСОБА_2 .

З пояснень позивачки, встановлення такого сервітуту необхідне для забезпечення проходу та проїзду до об`єктів нерухомого майна, що належать позивачці з метою проходу та проїзду транспортним засобом позивачки до дороги загального користування ( АДРЕСА_2 ), оскільки історично належна позивачці садиба межувала своєю західною межею з землями міської ради (вул. Єрківська) і мала обладнаний воротами виїзд на зазначену вулицю.

Відповідно до ДБН Б 2.2.-12-2019 «Планування і забудова територій» передбачає : 6.1.27 для під`їзду окремо розташованих будинків слід передбачити односмугові проїзди завширшки не менше 3, 5 м . З висновку експерта за результатами проведення судової земельно технічної експертизи вбачається, що на даний час , після того як позивачка та відповідачка оформили кожен своє право власності на земельні ділянки то доступ до земельної ділянки позивачки ОСОБА_1 зменшився з боку земель загального користування по АДРЕСА_2 до 2.10 м , при цьому на вході розміщений вуличний водогін з колонкою , тобто саме в цьому місці , що вказувала відповідачка та її представник можливо зробити заїзд до садиби позивачки ОСОБА_1 його зробити неможливо а ні фактично , а ні відповідно до правового поля в розумінні вище наведених норм , тобто з даного експертного висновку вбачається, що іншим способом встановити сервітут можливості немає. Сторона відповідача не надала доказів того , що сервітут можливо встановити іншим способом , також третя особа яка не заявляє самостійних вимог а саме Миргородська міська рада , яка була залучена до справи за клопотанням сторони відповідача будь яких письмових пояснень по справі не надала , тим самим самоусунулась. Також сторона відповідача не заявляла будь яких клопотань щодо витребування будь яких доказів з будь яких органів місцевого самоврядування на підтвердження своїх пояснень щодо того , що є акти складені компетентними органами , що неможливо саме таким чином встановити сервітут, як прохає позивачка по справі. Суд відмовив стороні відповідача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи , на тій підставі що питання не стосувались спеціальних знань , та надав можливість стороні відповідача заявити інше питання на вирішення експерту після з`ясування обставин по справі , але на певній правовій стадії перед закінченням з`ясування обставин такого клопотання сторона відповідача не заявляла. Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами виник спір, відповідачка категорично відмовляється від встановлення земельного сервітуту, що унеможливлює вирішення даного питання добровільним шляхом в поза судовому порядку.

Аналізуючи докази у справі, висновок експерта , пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позивачка зверталася до відповідачки з питанням встановленням земельного сервітут, сторони не вирішили таке питання шляхом досудового врегулювання спору, та його встановлення необхідне позивачці для забезпечення проходу та проїзду до об`єктів нерухомого майна, що належать позивачці, з метою проходу та проїзду транспортним засобом позивачки до дороги загального користування, оскільки в інший спосіб це здійснити не можливо, що знайшло своє підтвердження в наданому Висновку експерта № 19 від 05.10.2022.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що встановлення земельного сервітуту в даному випадку є доцільним та необхідним для забезпечення безперешкодного проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701 га кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить позивачці ОСОБА_1 , а також проходу та проїзду транспортним засобом позивачки до дороги загального користування, а тому на думку суду, позов є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи даний спір по суті, суд бере до уваги, що такий порядок користування земельною ділянкою (проходом, проїздом) склався між сторонами та існував до початку конфлікту.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити та встановити без визначення строку безоплатний земельний сервітут згідно варіанту № 2 Висновку експерта № 19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.10.2022 року на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_2 для індивідуального садівництва), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025 га (на плані заштриховано по синьому кольору), шириною 3,5 м. Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.48 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.27 м., на право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування, межі дії якого графічно зображено у додатку 2 до Висновку експерта.

Суд вважає Варіант №2 згідно Висновку експерта № 19 від 05.10.2022 найменш обтяжливим варіантом сервітуту, оскільки цей варіант сервітуту наявний і запропонований відповідно до висновку експерта із врахуванням існування наявних воріт для проходу та проїзду на земельну ділянку площею 0,0701, га кадастровий номер №:50:046:0074 для індивідуального садівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. за подачу позовної заяви. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, що складають 908 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно квитанції АТ КБ «Приват банк» № 9283-2447-7353-1376 від 03.10.2022 позивачкою ОСОБА_1 сплачено 3000 грн. 00 коп. за проведення судовоїземельно-технічної експертизи по цивільній справі № 541/3380/21. Також, позивачкою ОСОБА_1 було укладено з адвокатом Педорич В. І. договір про надання правничої допомоги щодо представництва позивачки по даній справі. Згідно акту здавання-приймання виконаної роботи від 17 лютого 2023 року та квитанції № 10/03/22 від 10.03.2022 позивачкою ОСОБА_1 сплачено 2000 грн. 00 коп. за професійну правничу допомогу. Стосовно розрахунку адвоката Педорича В.І. про надання позивачці правничої допомоги сторона відповідача заперечень не висловлювала , тому враховуючи складність справи суд бере цей розрахунок за сто відсотків . Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 3000 грн. 00 коп. та професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов уточнений ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту -задовольнити.

Встановити без визначення строку безоплатний земельний сервітут згідно варіанту № 2 Висновку експерта № 19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 05.10.2022 року на земельній ділянці (кадастровий номер :50:046:0146 за адресою: АДРЕСА_2 для індивідуального садівництва), що належить ОСОБА_2 площею 0,0025 га (на плані заштриховано по синьому кольору), шириною 3,5 м. Сервітут описується наступними межами: з боку земельної ділянки загального користування ( АДРЕСА_2 ) довжина межової лінії складає: 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.48 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_1 довжина межової лінії складає 3.5 м; з боку земельної ділянки ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 7.27 м., на право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходу та проїзду транспортним засобом до дороги загального користування, межі дії якого графічно зображено у додатку 2 до Висновку експерта.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати в сумі 5908 (п`ять тисяч дев`ятсот вісім) гривень, які складаються із судового збору в сумі 908 гривень і витрат пов`язаних із розглядом справи 2000 гривень на професійну правничу допомогу та 3000 гривень на проведення експертизи).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миргород Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 24.02.2023 року.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. В. Ситник