Дата документу 27.12.2023
Справа № 334/4283/23
Провадження № 2/334/1937/23
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

27 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Міщенко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М. від 02.06.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.07.2023 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення з приводу позовних вимог.

01.08.2023 від позивача надійшло заперечення на пояснення.

21.11.2023 також надійшло клопотання представника відповідача про визнання обов`язковою явки представника позивача АТ КБ "ПриватБанк", з огляду на складність справи та незрозумілість деяких обставин справи, наданих документів та розрахунків, та для надання пояснень.

Ухвалою суду від 21.11.2023 клопотання представника відповідача про визнання обов`язковою явки представника позивача задоволено, явку представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" в судові засідання по справі за їх позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано обов`язковою, розгляд справи відкладено на 12 годину 00 хвилин 13 грудня 2023 року.

13.12.2023 представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Представник відповідача подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів (вх. 39445/23 від 13.12.2023), розгляд справи відкладено на 27.12.2023 року, у зв`язку з неявкою представника позивача, повторно направлено ухвалу суду від 21.11.2023 про визнання обов`язковою явки представника позивача.

27.12.2023 року представник позивача в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

27.12.2023 року представник відповідача подав суду клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою представника позивача, клопотання просив розглянути без його участі ( вх..40818 від 27.12.2023).

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст.55 Конституції України.

Пленумом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була винесена Постанова №11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку; строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника. Оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обов`язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки у судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

При цьому, суд також зазначає, що ЄСПЛ у своїй практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків, проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, тому ЄСПЛ дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Тобто, обов`язок щодо вжиття заходів для прискорення розгляду справи покладено на позивача як ініціатора спору.

Отже, позивач, будучи ініціаторами судового розгляду справи, у першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників процесу, заборона зловживати наданими правами.

Суд враховує те, що неодноразові неприбуття у судові засідання позивача, вказує на зловживання процесуальними правами та невиправдане затягування розгляду справи, при цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є виконання процесуальних дій у встановлені законом або судом строки, тому суд вважає неможливим слухання справи за відсутності позивача, який ухиляється від участі у розгляді справи, не з`являється у судові засідання без надання доказів про поважність причин неявки.

Цивільне судочинство згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст.ст 43, 49 ЦПК України, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Відповідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися у судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Так як позивач належним чином повідомлений не з`явився в судові засідання 13.12.2023 року, 27.12.2023 року та не повідомив суд про причини неявки і його неявка перешкоджає розгляду справи, то суд на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у Постановах Верховного Суду від 21.10.2019 року у справі № 756/15271/17 (провадження № 61-14373св19), від 11.03.2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 20.07.2023 у справі № 9901/439/21.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257, ст.ст. 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, так як належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а його неявка перешкоджає розгляду справи.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Телегуз