Справа № 444/2516/23
Провадження № 2/444/838/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 грудня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Садова І.З..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Центр надання адміністративних послуг Жовківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття із зареєстрованого місця проживання, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що Відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 та колишнім чоловіком позивача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

У квартирі АДРЕСА_1 разом із позивачами зареєстрований відповідач.

Квартира була надана позивачам та відповідачеві для вселення у 1992 році на підставі ордеру на житлове приміщення № 656, виданого Виконавчим комітетом Нестеровської міської Ради народних депутатів 15 вересня 1992 року.

Шлюб між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_6 було розірвано 13 липня 2004 року. Після розірвання шлюбу позивач відновила прізвище ОСОБА_7 .

Відповідач в квартирі АДРЕСА_1 з 2007 року не проживає, сплату за комунальні послуги не здійснює.

Після того як відповідач припинив проживання у вказаній квартирі, він переїхав із м. Жовква і припинив будь-яке спілкування із позивачами. Наскільки їм відомо, відповідач створив нову сім`ю з якою проживає.

Те, що відповідач із 2007 року, тобто понад 16 років, не проживає у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов, виданими виконавчим комітетом Жовківської міської ради 18 жовтня 2018 року, 14 квітня 2021 року, 02 вересня 2022 року, актами комісійного обстеження КП «Жовківське міське виробниче управління житлово-комунального господарства» від 02 вересня 2022 року та від 16 січня 2023 року.

Позивачі безперервно починаючи із 1992 року, відколи вселилися в квартиру, і по даний час проживають в цій квартирі.

Відповідач не сплачує грошові кошти за комунальні послуги та не бере участі в утриманні житла чим об`єктивно порушуються права позивачів, а тому вони змушені були звернутись за захистом своїх прав до суду.

У зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом та проситя такий задоволити.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутності .

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що спірна квартира була надана позивачам та відповідачеві для вселення у 1992 році на підставі ордеру на житлове приміщення № 656, виданого Виконавчим комітетом Нестеровської міської Ради народних депутатів 15 вересня 1992 року.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 18.10.2018р., 14.04.2021р., 02.09.2022р.,16.01.2023р. під час обстеження державної квартири АДРЕСА_1 щодо перевірки проживання зареєстрованої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даною адресою, факт проживання такого не підтвердився.

При цьому, слід врахувати, що за правилами ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відтак визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має наслідок зняття її з реєстрації.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі, ОСОБА_3 зареєстрований в даній квартирі, але фактично не проживає в ньому. Цей факт підтверджується відповідними актами.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 хоча зареєстрваний, але фактично не проживає за адресою : АДРЕСА_3 понад 16 років.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.Згідно з статтею 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач є таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок його відсутності за місцем проживання понад встановлені законодавством строки, а тому повинен бути знитим з реєстраційного обліку.

Зняти відповідача з реєстрації місця проживання, який понад 16 років не проживає з ними в квартирі, інакше як за рішенням суду позивачі не можуть, а тому звертаються за захистом їхніх прав до суду.

Відповідно до п. 2) п. 50 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 (далі - Порядок) зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (у такому випадку адміністративний збір не сплачується).

Відповідно до п. 6) п. 22 Порядку зміни до реєстру територіальної громади орган реєстрації вносить на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, виселення, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

а положеннями ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспоренння та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Виходячи із змісту норм ст. 71,72 ЖК України, відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

А від так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад 6 років. Отже, судом встановлено факт відсутності відповідача у квартирі понад 6 років без поважних причин.

Враховуючи вищенаведені обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , 1958 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Жовківської міської ради зняти ОСОБА_3 , 1958 року народження, із реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , 1958 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП та паспортні дані-судом не встановлені.

Третя особа: Центр надання адміністративних послуг Жовківської міської ради( 80300, м.Жовква, вул. Львівська,40, Львівського району, Львівської області).

Повне рішення виготовлене 21.12.2023р.

Суддя: Мікула В. Є.