РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_3 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що під час спільного проживання з ОСОБА_3 остання постійно підіймає на неї руку, висловлюється нецензурною лайкою, виганяє з квартири її, внаслідок чого вона неодноразово змушена викликати поліцію, що фіксувала вказані обставини. Також, постійно погрожує фізичною розправою, крім погроз фізичною розправою були і самі факти вчинення нею фізичного насильства по відношенню до неї.

Постійні приниження, а також псування її особистих речей, також завдає шкоду речам, які знаходяться в квартирі (псування дверей та дверної ручки, псування стін) така поведінка ОСОБА_3 стали підставою для звернення з даною заявою. ОСОБА_3 весь час її переслідує та робить все, щоб її висилити з її помешкання та здійснює дії щодо відібрання в неї коштів (пенсії).

Зазначає, що нею неодноразово викликалась працівники поліції, що підтверджується листом про надання інформації від 08.10.2019 року № 15375/200/01-19.

На її заяви до поліції відносно ОСОБА_3 , остання була притягнена неодноразово до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Також повідомляє, що працівниками поліції неодноразово складались термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_4 . Також остання була притягнута і до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, де вона є потерпілою у даній справі, що підтверджується вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022 року по справі № 569/5102/20.

Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї вважає за необхідне до ОСОБА_3 застосувати обмежувальний припис

В судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_2 підтримали заяву у повному обсязі, просили суд її задовольнити. ОСОБА_1 вказала, що її донька ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями. Вона постійно вчиняє відносно неї домашнє насильство.

Представник заявниці - ОСОБА_2 додатково суду пояснила, що існують реальні ризики завдання шкоди здоров`ю заявниці від насильства у сім`ї. Просила заяву задоволити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі як заінтересовану особу Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що є сестрою ОСОБА_1 . Підтвердила той факт, що неодноразово була свідком нападу на ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_3 та вказала на те, що остання зловживає спиртними напоями, внаслідок чого проявляє агресію та виражається нецензурною лайкою відносно своєї матері. Неодноразово захищала ОСОБА_1 в конфліктних ситуаціях з її дочкою.

Заслухавши заявника, представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 .

Як слідує з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28154510 та № 28154528 від 15.10.2014 р., квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована за ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 2/3 частки та за ОСОБА_6 1/3 частки.

Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2020 року справа № 569/3356/20, від 19.09.2014 року справа № 569/14758/14-п ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 23.07.2014 року справа № 569/11144/14-п, від 25.10.2019 року справа № 569/18099/19 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до постанов Рівненського міського суду Рівненської області від 12.11.2019 року справа № 569/18027/19, від 04.12.2019 року справа № 569/20401/19, від 28.04.2020 року справа № 569/5845/20, від 20.03.2020 року справа № 569/495/20, від 25.10.2019 року справа № 569/17180/19, від 22.11.2019 року справа № 569/17642/19 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, наразі на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області ще два дві адміністративні справи щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зокрема, справи № 569/20970/23 та справа № 569/20895/23.

Також, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції складались термінові заборонні приписи стосовно кривдника ОСОБА_7 , зокрема № 069457 від 03.09.2019 року, № 069477 від 26.10.2019 року, № 6069469 від 19.09.2019 року, № 6069501 від12.10.2019 року, № 129322 від 26.10.2023 року, у зв`язку із скоєнням нею психологічного та фізичного домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 .

Водночас з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 також притягнута і до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, заявник ОСОБА_1 є потерпілою у даній справі, що підтверджується вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022 року по справі № 569/5102/20.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами, зокрема терміновими заборонними приписами № 069457 від 03.09.2019 року, № 069477 від 26.10.2019 року, № 6069469 від 19.09.2019 року, № 6069501 від 12.10.2019 року, № 129322 від 26.10.2023 року стосовно кривдника, постановами Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2020 року справа № 569/3356/20, від 19.09.2014 року по справі № 569/14758/14-п, від 12.11.2019 року по справі № 569/18027/19, від 23.07.2014 року по справі № 569/11144/14-п, від 04.12.2019 року по справі № 569/20401/19, від 25.10.2019 року по справі № 569/18099/19, від 28.04.2020 року по справі № 569/5845/20, від 20.03.2020 року по справі № 569/495/20, від 25.10.2019 року по справі № 569/17180/19, від 22.11.2019 року по справі № 569/17642/19, вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11.08.2022 року по справі № 569/5102/20, показаннями свідка ОСОБА_5 підтверджено вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги пояснення учасників справи, показання свідка, письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_3 фізичного насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_3 домашнього насильства, притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у справах про адміністративні правопорушення за ст. 173, ст. 173-2 КУпАП, де потерпілою була ОСОБА_1 , винесення термінових заборонних приписів стовно ОСОБА_3 , свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_3 , та підтверджує факт того, що остання вчиняла по відношенню до заявниці домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 строком на 6 місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 (шість) місяців, яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07.11.2023 року.

Суддя Н.Г. Кучина