ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 712/6313/21
Провадження № 22-ц/821/1621/23
категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Ярошенка Б.М.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

орган, дії якого оскаржуються: Перший відділ ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

стягувач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року (постановлену в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Стеценко О.С., повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2023 року) у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії, рішення і бездіяльність Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

23 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії, рішення і бездіяльність Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги вказує, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.10.2017 у справі №712/9401/17 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 26 липня 2017 року. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Скаржниця вказує, що ОСОБА_2 аліменти не сплачував, родину не забезпечував, виносив меблі і речі з квартири.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 у справі №712/6313/21, залишеного без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 22.02.2022, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на молодшого сина.

На рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.11.2021 у справі №712/6313/21 та постанову Черкаського апеляційного суду від 22.02.2022 подано касаційну скаргу. Касаційною інстанцією залишено дане рішення без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу адвоката в загальному розмірі 5 000 гривень.

У справі №712/6313/21 (про збільшення розміру аліментів на молодшого сина) із заявника, як позивача, було стягнуто судові витрати на користь ОСОБА_2 за правничу допомогу за три стадії розгляду справи у загальній сумі 5000 грн.

За вказаними рішеннями судів було видано три виконавчі документи, на підставі яких відкрито виконавчі провадження № 68828467, 68838670, 69962545.

За цими провадженнями у 2022 році, зазначає ОСОБА_1 , було накладено арешти на її рахунки у банківських установах і декілька разів стягнуто кошти з вказаних рахунків, включаючи рахунок джуніор (рахунок молодшого сина).

Виконавче провадження №68838670 було закінчено у зв`язку із повним фактичним виконанням і знято арешт з усіх рахунків заявника постановою ВП №68838670 від 26.10.2022, а в травні 2023 року знову стягнуто кошти з усіх рахунків і накладено арешти на всі рахунки за постановами від 03.10.2022 ВП №69962545, від 16.08.2022 ВП №68828467.

ОСОБА_1 вказує, що державний виконавець перевищив надані йому законом повноваження, оскільки отримав доступ не тільки до банківських рахунків і банківської таємниці, а й до списку клієнтів, що є адвокатською таємницею.

Державний виконавець наклав арешт на рахунок у АТ КБ «Приватбанк», на який цим же відділом ДВС перераховуються аліменти (аліментний рахунок), що зумовило знову несплату аліментів на утримання дитини за травень 2023 року.

Також державний виконавець наклав арешт на кредитні кошти банків АТ КБ «Приватбанк» (на суму 15283,75 грн) на рахунок № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна, код та в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (Монобанк) на суму 3000 грн., АТ «УкрСибБанк», в АТ «Ідеабанк» (споживчі кредити).

Державний виконавець арештував і рахунки, за якими заявник ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність, таким чином фактично вчинив дії, направлені на перешкоджання такій діяльності.

Зазначила, що державний виконавець отримав доступ до банківської таємниці, отримав виписки по рахунках, список клієнтів заявника і іншу інформацію, що містить банківську таємницю.

Звертала увагу, що у виконавчих провадженнях №№ 68828467, 68838670, 69962545 є відомості, що заявник є самозайнятою особою і це її єдине джерело доходів від самозайнятої діяльності, що вже не дозволяло накласти арешт на кошти на вказаних рахунках у розмірі 100%, тим більше, що блокування таких рахунків заборонено.

Враховуючи наведене, скаржниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, якою просила:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо отримання інформації з розголошенням банківської таємниці про рахунки ОСОБА_1 у банківських установах і рух коштів на них, за період, що передував винесенню судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 коштів; щодо накладення арештів на кошти ОСОБА_1 в банківських установах як самозайнятої особи у розмірі 200% арешту місячного доходу; щодо накладення арешту на аліментні кошти та на кредитні кошти, що обліковувались на її картках;

- скасувати постанови державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчих провадженнях №№ 68828467, 68838670, 69962545 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунки, відкриті в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Ідеябанк», на яких знаходиться майно у вигляді грошових коштів кредитних коштів банківських установ за договорами споживчого кредиту, за кредитними договорами, доходи від самозайнятої діяльності і кошти, сплачені клієнтами для оплати обов`язкових зборів, платежів, судового збору.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що законодавством не заборонено накладати арешт на кошти боржника, отримані останнім в кредит від банківських установ, оскільки вони є власністю боржника. Крім того, не надано доказів про неправомірність постанов державного виконавця, оскільки доказів повідомлення державного виконавця про спеціальний режим інших банківських рахунків скаржника не надано, матеріали скарги не містять доказів розголошення державним виконавцем банківської таємниці на користь третіх осіб

Також. відмовляючи в задоволенні скарги, суд встановив, що у вищезазначених виконавчих провадженнях скасовані постанови про арешт з коштів боржника, а саме у ВП №№ 68838670, 69962545 у зв`язку з закінченням виконавчого провадження, у ВП № 68828467 на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2023 скасовано арешт на кошти боржника з аліментного рахунку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 07 вересня 2023 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, постановленою із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року та прийняти нову, якою скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на той факт, що всі оскаржувані постанови у ВП №68838670, 69962545, 68828467 про арешт коштів не містили обмеження в сумі накладення арешту, а тому арешти накладено на суми більші, ніж підлягають стягненню із боржника за виконавчими листами.

Вказує, що матеріали виконавчого провадження не містять жодних платіжних документів, за якими можна було б перевірити суми, які було стягнуто.

Також ОСОБА_1 стверджує, що судом не було звернуто уваги на те, що постанови про зняття арешту з рахунків не були направлені банківським установам, а тому фактично арешт з рахунків до цього часу не знято.

Стверджує, що арешти, накладені на кредитні кошти є неправомірними, оскільки такі кошти є власністю банку.

Суд першої інстанції, формально зазначаючи про недоведення обставин неправомірності арешту, не надав оцінку доказам, які були подані скаржницею та не обгрунтував мотиви їх відхилення.

Також скаржниця не погоджується зі стягнутими з неї витратами на правничу допомогу та зазначає, що заявлені представником стягувача витрати на стадії виконання судового рішення в сумі 2000 грн. є вищими за витрати, які були понесені при розгляді справи Верховним Судом у більш складному процесі. Вважає, що такий розмір не відповідає критерію розумності та співмірності.

Відзив на апеляційну скаргу

29 вересня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного від представника ОСОБА_2 адвоката Драченка В.В. та Першого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не містять передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали, тому ухвала суду є законною, обґрунтованою, у зв`язку із чим просять оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувають виконавчі провадження №68828467, № 68838670 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21, виданого 15.04.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 3000 гривень та 1000 гривень, а також виконавче провадження № 69962545 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21, виданого 30.09.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 1000 гривень.

Державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесені постанови у вказаних виконавчих провадженнях від 16.08.2022 та 03.10.2022 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у виконавчому провадженні №68838670 з примусового виконання виконавчого листа від 15.04.2022 №712/6313/21, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 1000 гривень виконавче провадження завершено (у зв`язку з надходженням коштів на погашення боргу), та винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника від 26.10.2022.

18.07.2023 винесена постанова про зняття арешту з коштів у ВП № 68828467 з грошових коштів, накладених постановою від 16.08.2022, які є виплатами аліментів на дитину на рахунку ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_3 банк одержувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

У виконавчому провадженні №69962545 з примусового виконання виконавчого листа від 30.09.2022 №712/6313/21, виданого Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 3000 гривень виконавче провадження завершено (у зв`язку з надходженням коштів на погашення боргу), та винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника від 12.07.2023.

Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області від 15.06.2023 № 30642/7.2-23, з метою забезпечення виконання рішення суду та погашення заборгованості у повному обсязі, державним виконавцем 16.08.2022 та 03.10.2022 винесено постанови, якими накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , які містяться на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен банк», ПАТ АКБ «Індастріалбанк», «ПроКредит банк», ПАТ «Банк Восток», АТ АКБ «Львів», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «Ідея банк», АТ «Агропросперіс банк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Сенс банк», АТ «Банк Альянс», ПАТ АБ «Південний», АТ «Альтбанк», АТ «Державний ощадний банк України».

Відомості від банківських установ про наявність у ОСОБА_1 рахунків зі спеціальним режимом використання до державного виконавця не надходили. У державного виконавця відсутні підстави зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 , які перебувають на рахунку ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «ОТП Банк» та АТ «Райффайзен Банк».

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаській апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного .

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що у Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебувають виконавчі провадження №68828467, № 68838670 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21, виданого 15.04.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 3000 гривень та 1000 гривень та виконавче провадження № 69962545 з примусового виконання виконавчого листа № 712/6313/21, виданого 30.09.2022 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат в сумі 1000 гривень.

У вищевказаних виконавчих провадженнях від 16.08.2022 та 03.10.2022 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 цього Закону.

Доводи скаржниці фактично зводяться до того, що арешт державним виконавцем було накладено на рахунки, які передбачені для виплат аліментів та отримання коштів від своєї діяльності як самозайнятої особи, а також кредитних рахунків.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано вірну оцінку вказаним доводам та зауважено, що оскільки відомості від банківських установ про наявність у ОСОБА_1 рахунків зі спеціальним режимом використання до державного виконавця не надходили, тому у державного виконавця відсутні підстави зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 , які перебувають на рахунку ПАТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «ОТП Банк» та АТ «Райффайзен Банк».

Крім того, судова колегія погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що арешт, накладений на кредитні кошти є правомірним з тих підстав, що кошти боржника, отримані останнім в кредит від банківських установ, є власністю самого боржника, тобто ОСОБА_1 .

Також колегія суддів відхиляє доводи скаржниці про те, що державним виконавцем розголошено банківську та адвокатську таємниці, оскільки жодних доказів стверджуваного ОСОБА_1 надано до суду не було. При цьому, апеляційний суд наголошує, що лише факт накладення арешту на рахунки боржника не свідчить про розголошення банківської чи будь-якої іншої таємниці. Дана обставина підлягає доказуванню в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Також апеляційний суд враховує і той факт, що станом на момент розгляду даної справи у вищезазначених виконавчих провадженнях скасовані постанови про арешт з коштів боржника, зокрема у ВП №№ 68838670, 69962545 у зв`язку з закінченням виконавчого провадження, у ВП № 68828467 на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2023 скасовано арешт на кошти боржника з аліментного рахунку.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення таких витрат та, враховуючи критерій реальності наданих доказів та обсяг виконаних адвокатом робіт, вважає їх такими, що відповідають принципу співмірності та розумності.

Враховуючи встановлені обставини справи, надавши належну оцінку доводам скаржника, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних постанов державного виконавця, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків місцевого суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, прийнявши до уваги, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування судового рішення немає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення в апеляційній інстанції, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 серпня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії, рішення і бездіяльність Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/ повний текст постанови суду виготовлено 03 листопада 2023 року/