Справа № 510/2082/22
Провадження № 2/510/617/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.23 року Ренійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її діда ОСОБА_5 , яке складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємицею п`ятої черги спадкування за законом спадкового майна яке відкрилось після смерті ОСОБА_5 , прийняла спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, оскільки була малолітньою особою на час відкриття спадщини. Батьки позивача та інші спадкоємці до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини відповідно до ст. 1269 ЦК України, не звертались. Пізніше, 18.10.2022р., позивач звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Аждер В.А. (ордер ОД № 659388 від 12.09.2022р.) направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, направили до суду заяви про визнання позовних вимог, в яких також просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане 26.01.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 19, серія НОМЕР_1 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , видане 26.04.2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 75, батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , серія НОМЕР_2 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , актовий запис № 135, батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , серія НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , серія НОМЕР_4 ; свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 , батьки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , серія НОМЕР_5 ; свідоцтво про шлюб укладений ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , зареєстрований 11.01.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської обл., актовий запис № 2, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 », серія НОМЕР_6 ; витяг № 6 від 26.12.2014р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, відповідно якого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали шлюб 28.02.1976р. , актовий запис № 2, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_13 »; свідоцтво № 5 від 08.04.2008р. про право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 ; витяг з реєстру Ренійської територіальної громади № 2022/000092080 від 14.07.2022р. про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 ; довідка виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1743 від 01.12.2022р. про реєстрацію на день смерті ОСОБА_5 , з ним за адресою: квартира АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; звіт про проведення незалежної оцінки вартості 1/5частки квартири АДРЕСА_1 ; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно; інформаційна довідка № 71229954 від 23.01.2023р. зі спадкового реєстру, про відсутність інформації у реєстрі за параметрами запиту: ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 .

Під час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Відповідачі входять до кола спадкоємців першої черги за законом, позивач п`ятої черги за законом. На час відкриття спадщини, позивач була малолітньою особою.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, сторони не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини особисто, та від імені позивача, однак, на момент відкриття спадщини, позивач разом з матір`ю постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 1743 від 01.12.2022р.

18.10.2022р. позивач звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності.

Таким чином, позивач прийняла спадщину, що залишилася після смерті діда ОСОБА_5 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі як спадкоємці першої черги за законом, ніяких дій для прийняття спадщини не вчиняли, заяви про прийняття спадщини спадкоємцями інших черг також відсутні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, що визначено ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Як було встановлено судом, відповідачі входять до кола спадкоємців першої черги за законом, позивач п`ятої черги за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України, що регламентовано ст. 1258 ЦК України.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину фактично, шляхом постійного проживанням разом із матір`ю ОСОБА_7 (ч. 4 ст. 29 ЦК України) із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини, відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України заявлено не було. Відповідачі ніяких дій для прийняття спадщини не вчиняли, не заперечують проти прийняття спадщини позивачем, про що свідчать їх заяви, які долучені до матеріалів справи. Інші спадкоємці, які подали заяву про прийняття спадщини, відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з матір`ю ОСОБА_7 (ч. 4 ст. 29 ЦК України) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та відмову від спадщини, відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України заявлено не було, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 15, 29, 328, 1217, 1218, 1222, 1223, 1226, 1261, 1265, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 50, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності- задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін