Справа № 482/2111/23
Номер провадження 2/482/594/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнко С.А., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права постійного користування землею,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, від імені та в інтересах якої на підставі договору діє адвокат Дмитренко І.М., звернулася до суду із позовом про визнання права постійного користування землею.

У своїх вимогах посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , якому за життя на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 0,95 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області, і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право постійного користування землею серії МК № 18, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 189, виданого на підставі рішення виконкому Новоодеської міської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області від 06 квітня 1993 р. № 61.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину законом на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,95 га, державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області було роз`яснено, що нотаріус не може видати таке свідоцтво і законодавством не передбачено видачі свідоцтва на право постійного користування землею у зв`язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка перебувала у постійному користуванні спадкодавця, а не у його власності.

Позивач вказала, що вона має право на спадкування зазначеної земельної ділянки, оскільки право постійного користування земельною ділянкою може бути успадкованим.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати за нею у порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,95 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області і належало ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії МК № 18, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 189.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд про їх задоволення.

Представник відповідача - Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області у підготовче судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги позивача Новоодеська міська рада визнала у повному обсязі, просила справу слухати за їх відсутності.

На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України, судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачем позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановилено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , якому за життя на підставі державного акту на право постійного користування землею серії МК № 18, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 189, виданого на підставі рішення виконкому Новоодеської міської ради народних депутатів Новоодеського району Миколаївської області від 06 квітня 1993 р. № 61 була передана у постійне користування земельна ділянка площею 0,95 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області.

З матеріалів спадкової справи № 173/06 встановленоя, що позивач по справі 15.05.2006 звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за а законом.

Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_2 його син ОСОБА_3 відмовився від своєї частки спадщини на користь своєї матері, позивача у справі.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні.

17.11.2009 року позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане нею майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та шрошових вкладів з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться на зберіганні в філії ТВБВ № 5421/048 міста Нова Одеса Миколаївського відділення державного ощадного банку на рахунках, яке належало спадкодавцю ОСОБА_2 .

В той же час, в отриманні свідоцтва про право на спадщину законом на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,95 га, державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області було роз`яснено, що нотаріус не може видати таке свідоцтво і законодавством не передбачено видачі свідоцтва на право постійного користування землею у зв`язку з тим, що вищезазначена земельна ділянка перебувала у постійному користуванні спадкодавця, а не у його власності

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право постійного користування земельною ділянкою, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц.

За встановлених вище обставин, беручи до уваги, що право постійного користування землею відноситься до тих прав, які можуть бути успадковані, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування права постійного користування земельною ділянкою.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, з урахуванням наявного в позові клопотання позивача про покладення на неї судових витрат, витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору ухвалює покласти на позивача, за її клопотанням.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права постійного користування землею - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 0,95 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Новоодеської міської ради Миколаївської області і належало ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії МК № 18, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 189.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: С.А. Сергієнко