Справа № 522/7960/22
Провадження№ 2/522/3025/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача адвоката Зозулі О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в особі Одеської філії № 2, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в особі Одеської філії № 2, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову указує, що 04 січня 2022 року у м. Одесі на перехресті вулиць Балківська Херсонський сквер, 13 сталася дорожньо транспортна пригода за участю належного позивачу транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 та автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень. Учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Позивач звернулася до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» (далі ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», страховик) в особі Одеської філії № 2 із заявою повідомленням про виплату страхової суми та оригіналом європротоколу. ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», у свою чергу, запевнило її про отримання нею узгодженої страхової виплати за наслідками розгляду заяви.

Отримавши юридичну консультацію щодо отримання узгодженої страхової виплати, для надання відомостей страховику щодо дійсної суми відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, вона, за згодою страховика, з метою подальшого надання йому доказів дійсної суми спричиненого збитку, звернулася до експерта оцінювача, яким було надано висновок, що вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає 65 098,80 грн, вартість проведення експертизи становить 2 253 грн.

Вказаний висновок експерта нею було подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуране Груп» за місцезнаходженням філії в м. Одесі, проте останній замість повідомлення щодо позитивного розгляду її заяв та вирішення дати узгодження направлення коштів, в телефонній розмові почав вмовляти її отримати 17 000 грн, інакше отримання грошей затягнеться на великий термін.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуране Груп» та ОСОБА_2 в солідарному порядку на її користь матеріальну шкоду в розмірі 65 098, 80 грн та 2 253 грн у відшкодування вартості понесених витрат на проведення експертного дослідження.

У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» проти задоволення позову заперечував, зазначив, що позивач неодноразово зверталася до страхової компанії з вимогами (погрозами) про сплату страхового відшкодування. При цьому страховиком декілька разів направлялися позивачу офіційні листи повідомлення про необхідність вчинення позивачем дій, передбачених чинним законодавством, та подання заяви на виплату страхового відшкодування з доданням до неї необхідних документів у порядку, передбаченому законом. Однак, позивач такі запити страховика проігнорувала та не подала заяву на виплату страхового відшкодування, при цьому страховик позбавлений можливості самостійно здійснити виплату страхового відшкодування, не маючи відповідного письмового волевиявлення потерпілого, вираженого у формі заяви про виплату у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач звернулася з даним позовом у березні 2023 року, тобто більше ніж через один рік з моменту настання ДТП, достовірно маючи фізичну можливість для такого звернення, про що свідчать її неодноразові звернення на електронну пошту страховика з вимогами сплати страхового відшкодування. Відповідач вважає, що позивачем пропущено річний строк для звернення із заявою про виплату страхового відшкодування як до страховика, так і до суду, при цьому такий строк є преклюзивним та поновленню не підлягає. Також позивач у позовній заяві не посилається та не надає доказів існування незалежних від неї причин, через які нею пропущено строк звернення із відповідною заявою, позивачем не було здійснено жодних розумних заходів та не проявлено зацікавленості для отримання страхового відшкодування у межах передбаченого законодавством строку, тому, на думку відповідача, позов задоволенню не підлягає. Також відповідач указує, що розмір страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, визначається із урахуванням фізичного зносу, проте відповідно до Звіту, наданого позивачем, вартість матеріального збитку із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 36 456,20 грн, а вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу 65 098,80 грн, проте позивач просить стягнути на її користь саме вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, а не суму матеріального збитку, що суперечить ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та правовим висновкам Верховного Суду. Також відповідач указує, що чинним законодавство України не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого, у зв`язку з чим вимоги позивача про солідарне стягнення матеріальної шкоди не відповідають положенням Закону.

У відповіді на відзив позивач наводить обґрунтування, аналогічні викладеним нею у позовній заяві.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Зозуля О. М. позов просили задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуране Груп» просив розгляд справи проводити без участі представника останнього.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є власником автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

04 січня 2022 року о 09 годині 09 хвилин у м. Одесі, Херсонський сквер, 13 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Учасниками дорожньо-транспортної пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол).

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. д.н.з. НОМЕР_4 , була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуране Груп», відповідно до полісу № ЕР-205964565.

Відповідно до Звіту № 0126-01-22 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , складеного 21.01.2022 ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого власнику указаного автомобіля, із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 36 456,20 грн, а вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу 65 098,80 грн.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Спеціальним законом, який регулює порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договорам (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Таким чином Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальників - заподіювача шкоди.

При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1 ст.22 Закону).

Згідно зі ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Аналогічну норму містить частина перша статті 990 ЦК України.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 35.1, 35.2 статті 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є преклюзивним (присічним) і поновленню не підлягає.

Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 753/5293/16, від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15, постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 758/16132/16-ц, від 01.07.2019 у справі № 513/1275/14-ц, від 05.02.2020 у справі № 748/1893/18.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні позивач зазначила, що нею були вчинені всі дії, необхідні для отримання від страховика страхового відшкодування, в тому числі 11.01.2022 подано до страховика заяву про страхове відшкодування.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до страховика із заявою про страхове відшкодування у порядку, визначеному Законом № 1961-IV, таких доказів позивач не надала і в судовому засіданні під час з`ясування судом цього питання у зв`язку з поясненнями позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 174 ЦПК України).

При пред`явленні позову позивач згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач із клопотаннями, в тому числі, про витребування доказів, до суду не зверталася.

За імперативним приписом частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в силу положень частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів ст. 367 ЦПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 01 липня 2021 року у справі № 46/603).

Як слідує з листів ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» вих. № 64 від 09.02.2022 та №65 від 18.02.2022, адресованих ОСОБА_1 , страховик просив ОСОБА_1 подати заяву про страхове відшкодування та роз`яснив, що після подання такої заяви ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в передбачений законом строк та спосіб буде прийнято рішення у справі.

Натомість матеріали справи містять докази надіслання позивачем на електронну адресу страховика повідомлення від 14.02.2022, в якому ОСОБА_1 зазначила про направлення нею проєкту позовної заяви для ухвалення рішення в позасудовому порядку та просила терміново розглянути питання та надати письмову відповідь, оскільки автомобіль не відновлений та втрачає матеріальну цінність.

Проте, це не свідчить про дотримання позивачем порядку звернення до страховика із заявою про страхове відшкодування.

Таким чином, ОСОБА_1 не виконано вимоги ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» заяви про страхове відшкодування, та пропущено строк, визначений ст. 35 Закону № 1961-IV, натомість страховик не наділений повноваженнями самостійно здійснювати виплату страхового відшкодування, без відповідного письмового волевиявлення потерпілого, вираженого у формі заяви про виплату у відповідності до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відтак, позивачем не доведено порушення страховиком її прав та наявності підстав для задоволення позову.

Також суд вважає слушними посилання відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на те, що позивачем необґрунтовано заявлено до стягнення з відповідачів суму матеріальної шкоди у розмірі 65 098,80 грн, оскільки відповідно до Звіту, наданого позивачем, вартість матеріального збитку із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 36 456,20 грн, проте позивач просить стягнути на її користь саме вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу, що суперечить ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також чинним законодавством не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника (винуватця) щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за нею.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуране Груп» в особі Одеської філії № 2, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуране Груп» в особі Одеської філії № 2, м. Одеса, вул. Катерининська, 71;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 28.12.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА