Справа №173/1409/23
Провадження №2/173/437/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 року до суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до відповідача Верхівцевської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: КП «Верхньодніпровське БТІ», приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Тітовський С.І.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.05.2023 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 28.06.2023 року

28.06.2023 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 28.06.2023 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок літера А-1, площею 55.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3

Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Його мати в 2007 році зареєструвала право власності на житловий будинок літера А-1 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений 07.06.1956 року № 475 Криничинаською державною нотаріальною конторою.

Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І., від 25.04.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Він звернувся до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області для отримання дубліката договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою на ім`я ОСОБА_3 , але 10.04.2023 року отримав відповідь про те , що видати йому даний документ немає змоги, оскільки він не знайдений у фонді Криничанської нотаріальної контори, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Верхівцевської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Треті особи, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовський С.І., і представник КП «Верхньодніпровське БТІ», не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи уїх відсутність.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно та спадкових правовідносин. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина у вигляді розташованого по АДРЕСА_1 домоволодіння.

За життя ОСОБА_3 , склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, остання заповіла позивачеві, ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовського С.І., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу від 25.04.2023 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується копією постанови.

Позивач також звернувся до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області для отримання дубліката договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою на ім`я ОСОБА_3 , але 10.04.2023 року отримав відповідь про те , що видати йому даний документ немає змоги, оскільки він не знайдений у фонді Криничанської нотаріальної контори, що підтверджується копією повідомлення.

Таким чином позивачем дотриманий досудовий порядок вирішення спору, але позитивного результату не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що мати позивача набула права власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого 07.06.1956 року за № 475 Криничанскьою державною нотаріальною конторою, що підтверджується повідомленням КП «Верхньодніпровське БТІ».

Таким чином судом встановлено, за життя у покійної ОСОБА_3 , виникло право власності на вищевказаний житловий будинок, проте правовстановлюючий документ на нього був втрачений.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата правовстановлюючого документу .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження та спадкоємцем за заповітом.

Інших спадкоємців судом не встановлено. Оскільки відповідно до матеріалів спадкової справи № 70/2022, відкритої після смерті ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернувся лише позивач.

Відповідно до ч. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок літера А-1, площею 55.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073.60 грн., покласти на позивача, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні даного спору.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Тітовський Сергій Іванович, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок літера А-1, площею 55.1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 грн., 60 коп.. покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.06.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 07.07.2023 року

Дата набрання законної сили: 29.07.2023 року