Постанова

Іменем України

27 червня 2023 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/9481/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 29 березня 2021 року

в складі судді Сердинського В. С.

у цивільній справі №759/18595/22 Броварського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до Колективного сільськогосподарського підприємства "Красилівське"

про визнання такими, що не відбулися збори уповноважених членів та про визнання недійсними рішення зборів уповноважених членів підприємства

У С Т А Н О В И В:

01 березня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства "Красилівське" (далі - КСП "Красилівське", Підприємство, КСП), в якому просила визнати такими, що не відбулися збори уповноважених членів КСП "Красилівське" від 15.07.2015 та визнати недійсними рішення зборів уповноважених членів КСП "Красилівське", оформлене протоколом зборів уповноважених членів КСП "Красилівське" від 15 липня 2015 року.

Також в позовній заяві просила визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що збори уповноважених членів КСП "Красилівське" 15.07.2015 не проводилися, але за невідомих для неї обставин вона значиться серед числа присутніх уповноважених членів Підприємства, тоді як до останніх не відноситься і жодних документів не підписувала.

Зазначала, що раніше їй нічого не було відомо про проведення зборів 15.07.2015 та про рішення, які на них приймалися, а довідалася вона про порушення свої прав лише 14 грудня 2019 року під час допиту під час досудового розслідування кримінального провадження від 04.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

16 березня 2021 року від відповідача КСП "Красилівське" надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач посилався на те, що він погоджується з доводами позивача, якими обґрунтовується позовна вимога про визнання зборів уповноважених членів КСП "Красилівське" від 15.07.2015 такими, що не відбулися (том 1, а. с. 32-35).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаними рішенням суду, ОСОБА_1 , як особа, яка не приймала участі у справі, але вважає, що оскаржуване рішення стосується його прав та інтересів, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначив, що його інтерес у даній справі полягає в тому, що оскаржуване рішення має наслідком скасування запису №2004934 від 21.08.2015 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації".

Вважав, що припинення перебування КСП "Красилівське" в стані ліквідації унеможливлює завершення процедури поділу земельних ділянок, які не підпадали під паювання, між членами КСП, згідно з ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України та Статуту Підприємства. Додав, що дані обставини позбавлять його, як пайовика КСП "Красилівське", задовольнити свій майновий інтерес у ще не розподіленому майні спільної часткової власності підприємства, що ліквідується.

Як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що рішення суду є необґрунтованим, оскільки не містить висновків яким чином та які саме права позивачки порушені оскаржуваним рішенням КСП "Красилівське". Зі змісту рішення не вбачається якими доказами ОСОБА_2 доведена протиправність дій відповідача та наявність причинного зв`язку між шкодою, заподіяною їй протиправним діянням КСП "Красилівське".

Також судом не враховано, що в позовній заяві не наведено та відповідно судом не встановлено яким чином задоволення позову сприятиме відновленню нібито порушених прав позивача.

Вказував, що право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його учасники, які були учасниками на дату прийняття рішення, тоді як матеріали справи не містять жодних допустимих доказів того, що ОСОБА_2 на момент звернення до суду з даним позовом була засновником чи/або членом КСП "Красилівське".

Суд не перевірив чи дійсно позивачка значиться в списку осіб уповноважених членів КСП "Красилівське", які зареєструвалися учасниками зборів уповноважених членів КСП "Красилівське" від 15.07.2015, так як даний список не містить персональних даних фізичних осіб, на основі яких ОСОБА_2 могла б бути конкретно ідентифікована, як учасник зборів.

Крім того, посилався на те, що судом не враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду з позовом.

Також як на підставу скасування рішення суду посилався на те, що позивачка не довела належними доказами поважність причин пропуску строку позовної давності.

За наведених обставин просив скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник КСП "Красилівське" - Глущенко Є. М. в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити частково.

Позивач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та їхніх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника ОСОБА_3 та представника відповідача Глущенка Є. М. , перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

У справі, що переглядається, апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 , тобто особою, яка не брала участі у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її права та законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 11.07.2018 у справі №911/2635/17 зазначив, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи (тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник) або міститься судження про права та/чи обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення є висновки суду про права та/чи обов`язки цієї особи або якщо у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та/чи обов`язки. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначив, що він має інтерес у даній справі, який полягає в тому, що оскаржуване рішення має наслідком скасування запису №2004934 від 21.08.2015 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації". В свою чергу припинення перебування КСП "Красилівське" в стані ліквідації унеможливлює завершення процедури поділу земельних ділянок, які не підпадали під паювання, між членами КСП, згідно з ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України та Статуту Підприємства.

Додав, що дані обставини позбавлять його, як пайовика КСП "Красилівське", задовольнити свій майновий інтерес у ще не розподіленому майні спільної часткової власності підприємства, що ліквідується.

Проте, колегія суддів вважає безпідставними такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в обґрунтування доводів, що оскаржуване рішення суду зачіпає інтереси ОСОБА_1 останній посилався на лист від 20.04.2023, який адресований йому КСП "Красилівське" (том 2, а. с. 90-91). На думку скаржника, даний лист підтверджує наявність земельних ділянок, які підлягають розподілу між колишніми членами (пайщиками) Підприємства, а у зв'язку з ухваленням оскаржуваного рішення, яким визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів КСП "Красилівське", оформленого протоколом від 15.07.2015, що потягло за собою припинення перебування КСП в стані ліквідації, він як пайщик позбавляється права задовольнити свій майновий інтерес у ще не розподіленому майні спільної часткової власності підприємства, що ліквідується.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив, адресований йому КСП "Красилівське" лист від 20 квітня 2023 року. У даному листі КСП "Красилівське" повідомило ОСОБА_1 про те, що всі працівники КСП "Красилівське" звільнені, майнові сертифікати на право на земельну частку (пай) видані, в тому числі й ОСОБА_1 ; складено ліквідаційний баланс, обліковано землі, які не підпали під розпаювання (господарські двори, землі під об'єктами нерухомості тощо).

Також в листі від 20.04.2023 КСП "Красилівське" повідомило ОСОБА_1 , що починаючи з 2020 року вживалися заходи щодо повернення незаконно відчуженого майна Підприємства для завершення процедури ліквідації та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП "Красилівське" (майновий сертифікат) Серія КИ-VI №528255 від 02.10.2002, виданий на ім'я ОСОБА_1 (том 2, а. с. 92), про який зазначено у вищевказаному листі КСП від 20.04.2023.

Поруч з цим, матеріали справи не містять доказів того, що за КСП "Красилівське" обліковуються земельні ділянки, які не підпали під розпаювання. Так, в листі від 20.04.2023 КСП "Красилівське" посилається на те, що складено ліквідаційний баланс та обліковано землі. Проте, КСП не додає до листа на підтвердження цих обставин.

Оскільки відсутні докази того, що за КСП "Красилівське" обліковуються земельні ділянки, які не підпали під розпаювання, то й відсутні підстави вважати, що у зв'язку із визнанням недійсним рішення уповноважених членів КСП "Красилівське", яким було розпочато процедуру ліквідації Підприємства, порушено права ОСОБА_1 , як пайщика, задовольнити свій майновий інтерес у не розподіленому майні підприємства, що ліквідується.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що КСП "Красилівське" перебуває в стані ліквідації з 1998 року, а не з 2015 року, коли було прийняте оскаржуване рішення уповноважених членів КСП "Красилівське".

З наведеного слідує, що судовим рішенням від 29.03.2021 у даній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося.

Як вказувалося вище, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження, у зв`язку відсутністю порушеного права чи інтересу скаржника оскаржуваним рішенням, то й відсутні підстави для аналізу інших доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 362, 374, 383, 384, 389 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст ухвали складено 29 червня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська