Провадження №2/752/7893/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мацак Олексій Юрійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що відповідач на момент смерті ОСОБА_3 , чоловіком якої він є, з нею постійно не проживав, не вчиняв жодних дій та належним чином не реалізував своє право на прийняття спадщини. В 2021 році відповідач виїхав за межі України. Він не мав права на спадкування за законом та не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на частку майна померлої матері.

Розглянувши вказану позовну заяву, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви та матеріалів, доданих до неї, вбачається, що позивач просить про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Частинами 3, 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК).

Отже, із вказаних норм процесуального права вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, який не зазначено у частині першій статті 315 ЦПК України, можливе виключно за умови, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або немає іншого способу захисту порушених прав.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц).

Суд відзначає, що аналіз підстав та предмету позову ОСОБА_1 дають підстави для висновку про відсутність спору, що, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 та від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц при розгляді цивільних справ у подібних правовідносинах, висновки яких, на думку суду, можуть бути застосовані за аналогією і до правовідносин у цій справі.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що вимоги про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав сам по собі не сприятиме ефективному відновленню порушеного права.

Суд вважає, що доводи, викладені у позовній заяві про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, можуть отримати відповідну оцінку судом під час вирішення іншого спору, зокрема про визнання права власності на спадкове майно тощо.

За таких обставин, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 19, 186, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васьківська Вікторія Станіславівна про встановлення факту не проживання особи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова