Провадження № 2/354/117/23
У Х В А Л А

04 липня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представників позивача адвокатів Кузьменко І.О., Ізай Р.О.

представника відповідача адвоката Яворського А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

Яремчанським міським судом Івано-Франківської області 17.12.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України( в подальшому перейменовано на Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України), ОСОБА_2 про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, припинення права власності.

Ухвалою суду від 25.02.2022 року провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №607/12426/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ).

Ухвалою суду від 16.03.2023 року за клопотанням представника позивача провадження у даній справі було поновлено, оскільки відпали обставини, які зумовили зупинення та призначено у ній підготовче судове засідання.

07.04.2023 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: визнати недійсними та скасувати: постанову про передачу майна: частини житлового будинку з кафе-баром реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , стягувачу ОСОБА_2 , винесену головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) 18.08.2020 року; акт про передачу майна: частини житлового будинку з кафе-баром реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , стягувачу ОСОБА_2 , винесену головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) 18.08.2020 року; витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належну йому на праві особистої власності частину житлового будинку з кафе-баром реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 110, яке розташоване за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16.05.2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

15.06.2023 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Яворським А.В. направлено на електронну адресу суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі. В обґрунтування поданого клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження зазначено, що позивачем подано заяву про зміну предмету позову, що призвело до суттєвої зміни обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, а також обсягу доказів. Разом з тим підготовче провадження у даній справі закрито за відсутності представника ОСОБА_2 , який попередньо направив на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання, яке згідно трекінгу поштового відправлення отримано 13.05.2023 року, однак зареєстроване у суді лише 17.05.2023 року. Таким чином, ОСОБА_2 був обмежений у здійсненні своїх прав на подання відзиву та додаткових доказів після зміни предмету позову. Окрім цього, станом на 18.04.2023 року почали існувати обставини для зупинення провадження у даній справі, оскільки Верховним Судом було відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №607/12426/18, а 18.05.2023 року відкрите касаційне провадження на вказану постанову за скаргою органу ДВС. Враховуючи те, що провадження у справі на стадії судового розгляду по суті зупиняється лише з підстав, визначених встановлених пунктами 1-3, 4-1 ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 цього Кодексу, відповідач позбавлений можливості звернення до суду із заявою про зупинення провадження у справі, подання якої передбачено лише на стадії підготовчого провадження.

В обґрунтування поданого клопотання про зупинення провадження у справі зазначено, що за клопотанням представника позивача провадження у даній справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №607/12426/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ).

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №607/12426/18 скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16.08.2022 року та постановлено нове судове рішення, яким визнано недійсним та скасовано висновок (Звіт) від 10.04.2020 року про ринкову вартість майна, що зумовило поновлення провадження у даній справі.

07.04.2023 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, однак обгрунтування заявлених позовних вимог залишається незмінним та ґрунтується на незаконності висновку про ринкову вартість спірного майна.

18.04.2023 року Верховним Судом було відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №607/12426/18, а 18.05.2023 року відкрите касаційне провадження на вказану постанову за скаргою органу ДВС. Враховуючи те, що предмети спору у справах №607/19848/21 та №607/12426/18 є пов`язаними між собою, а факти, які будуть встановлені у справі, перегляд якої здійснюється у касаційному порядку, мають преюдиційне значення у даній справі, а набрання законної сили постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у вказаній справі не свідчить про її остаточність, відповідач вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, до ухвалення Верховним Судом остаточного рішення у справі №607/12426/18.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Яворський А.В. подані клопотання підтримав та просив їх задовольнити з наведених мотивів. Вказав, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження отримання ОСОБА_2 заяви про зміну предмету позову, оскільки фіскальний чек не підтверджує факт відправлення зазначеної заяви, а таким доказом є опис вкладення.

Представники позивача ОСОБА_1 адвокати Кузьменко І.О. та Ізай Р.О. відносно задоволення вказаних клопотань заперечили. Вказали, що нормами ЦПК України взагалі не передбачено можливість повернення до стадії підготовчого провадження. З моменту відкриття провадження у справі та подання заяви про зміну предмету позову відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та додаткових доказів. У заявленому клопотанні відсутнє посилання на наявність у відповідача будь-яких доказів, на спростування доводів позову, а зміна предмету позову не призвела до зміни фактичних обставин, якими були обґрунтовані первісно заявлені позовні вимоги. До матеріалів справи долучено фіскальні чеки, якими підтверджується факт направлення відповідачам заяви про зміну предмету позову, а доводи представника відповідача базуються на нормах господарського, а не цивільного процесуального законодавства. ОСОБА_2 та його представник у судові засідання з моменту поновлення провадження у справі не з`являлись, неодноразово подавали клопотання про відкладення, що свідчить про затягування розгляду справи, не інформували суд про касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №607/12426/18, клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 16.05.2023 року направили засобами поштового зв`язку, і воно не могло бути отримане судом 13.05.2023 року, як стверджує відповідач, оскільки це був вихідний день. Підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні, оскільки судове рішення у цивільній справі №607/12426/18 набрало законної сили, а нормами ЦПК України не передбачено право суду зупиняти провадження у зв`язку із касаційним оскарженням судового рішення і наведена у клопотанні судова практика з цього приводу не є релевантною.

Заслухавши думку учасників щодо заявлених клопотань, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин (аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 липня 2021 року у справі № 910/18389/20).

Згідно із ч.1 ст.197 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1)остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимога складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4)вирішення відводів; 5)визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно ч.2 ст.189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2021 року у справі №910/7103/21, зроблено висновок, що: на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 року у справі № 234/11607/20, зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Як вбачається із матеріалів справи, з моменту відкриття провадження у справі до його зупинення та в подальшому після поновлення провадження відповідач ОСОБА_2 у жодне підготовче судове засідання не прибув, відзиву на позов та будь-яких доказів суду не подавав. Підготовчі судові засідання, призначені на 11.04.2023 року та 26.04.2023 року були відкладені за його клопотаннями. У підготовче судове засідання, призначена на 16.05.2023 року відповідач та його представник не з`явились, клопотання про відкладення вказаного засідання було направлене на адресу суду засобами поштового зв`язку та зареєстроване у канцелярії суду лише 17.05.2023 року. Заяву про зміну предмету позову відповідач отримав особисто 07.04.2023 року, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення АТ «Укрпошта».

Зі змісту поданого клопотання слідує, що наявність підстав для повернення до стадії підготовчого провадження відповідач мотивує зміною фактичних обставин, що підлягають доказуванню та встановленню у зв`язку зі зміною предмету позову, необхідністю подання додаткових доказів, а також з метою вирішення клопотання про зупинення провадження у справі згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Пунктом 6 ч.1 ст.251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства-до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу,-до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Із роз`яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» слідує, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Представник відповідача у поданому клопотанні просить зупинити провадження у даній справі до перегляду Верховним Судом у касаційному порядку постанови Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року у справі №607/12426/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ).

Судом попередньо вже зупинялось провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №607/12426/18 і, як вбачається із матеріалів справи, постановою Тернопільського апеляційного суду від 22.02.2023 року скасовано ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 16.08.2022 року та постановлено нове судове рішення, яким визнано недійсним та скасовано висновок (Звіт) від 10.04.2020 року про ринкову вартість майна. Зазначена постанова апеляційного суду набрала законної сили у день її ухвалення, тобто 22.02.2023 року.

За таких обставин відсутні законодавчо визначені підстави для повторного зупинення провадження у даній справі на підставі п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки судове рішення у цивільній справі №607/12426/18 набрало законної сили.

Із урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що представником відповідача ОСОБА_2 у поданому клопотанні про повернення до стадії підготовчого провадження не наведено жодних вагомих підстав, не зазначено будь-яких доказів, які сторона відповідача має намір подати на обґрунтування заявлених позовних вимог із урахуванням зміни предмета позову, а заявлене клопотання про зупинення провадження у справі суперечить вимогам п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, а відтак не може слугувати належною підставою для повернення до підготовчого провадження, суд приходить до переконання, що у задоволенні зазначених клопотань слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

При цьому суд звертає увагу на те, що закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не є безумовною підставою для неможливості подання учасником справи додаткових доказів чи клопотань, за наявності належного обґрунтування неможливості вчинити відповідну процесуальну дію у визначений строк на стадії підготовчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись п.6 ч.1 ст.251, п.5 ч.1 ст.253, ст.ст.258-261 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Яворського Андрія Васильовича про повернення на стадію підготовчого судового засідання у цивільній справі № 607/19848/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Яворського Андрія Васильовича про зупинення провадження у цивільній справі № 607/19848/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про визнання недійсними постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, витребування майна з чужого незаконного володіння до перегляду у касаційному порядку Верховним Судом постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 лютого 2023 року у цивільній справі №607/12426/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії(бездіяльність), рішення державного виконавця, визнання недійсним та скасування висновку(звіту) про ринкову вартість майна-відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повна ухвала суду складена 10 липня 2023 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук