Справа № 279/6246/22
Провадження 2/279/256/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Зубкової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 27797 гривень 41коп. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що відповідач зобов`язаний за рішенням Коростенського міськрайонного суду від 06.12.2006 року сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 листопада 2006 року і до повноліття дітей, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого станом на 31.10.2022 року утворилась заборгованість в розмірі 61044,61 грн. Тому просить стягнути з відповідача на її користь 27794,41 грн неустойки ( пені) за період з квітня 2022 року по 01.12.2022 року.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач надав відзив по позовну заяву, в якому вказав, що з позивними вимогами не згоден повністю з наступних підстав. Зазначив, що в ніякому разі не ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей. Позивачу добре відомо про те, що у зв`язку з введенням військового стану на території України за вимогою його керівництва він перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, на підтвердження додав до відзиву довідки. Також відповідно до розрахунку нарахування заборгованості по аліментам наданого державним виконавцем заборгованість по сплаті аліментів на 01.02.2023 року у нього відсутня.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що вимоги за позовною заявою не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 21.09.2006 року). Батьками дитини відповідно до свідоцтва про народження записані сторони по справі, а саме: батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 .

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.12.2006 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти користь на утримання дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2006 року і до повноліття дітей, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини.

За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці.

Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом

аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Згідно зі статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів неможна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідно до рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06.12.2006 року, аліменти почали стягуватися з 23 листопада 2006 року та продовжують стягуватися до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем надано розрахунок нарахування заборгованості по аліментам, виданий Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби наданим державним виконавцем Бондарчук К.С, з якого вбачається, що заборгованість по аліментам станом на 01.02.2023 року відсутня.

З вищенаведеного вбачається, що відповідач здійснює платежі по сплаті аліментів, на суму визначену у рішенні суду.

Приймаючи до уваги наведене та наданий розрахунок нарахування заборгованості по аліментам, згідно якого відповідач здійснював сплату аліментів в межах строку відведеного для здійснення відповідних щомісячних платежів, суд не вбачає підстав для нарахування та стягнення неустойки (пені) за період з квітня 2022 року по 01.12.2022 року у розмірі 27794,41 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 , не має заборгованості по аліментних зобов`язаннях згідно виконавчого листа № 2-п-5849/2006 від 06.12.2006 року, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області та, відповідно, винності відповідача у виникненні такої заборгованості не має, суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. 196 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його отримання.

Суддя: Коваленко В.П.