Провадження № 2/357/2850/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за послуги постачання теплової енергії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року представник Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в розмірі 28821,38 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3135,42 грн., та три відсотки річних в сумі в сумі - 1146,75 грн., та судові витрати в розмірі 2 684,00грн.

В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я відповідача ОСОБА_1 , за період з 01.11.2018 року по 01.06.2023 року, рахується заборгованість за надані позивачем послуги постачання теплової енергії в розмірі 28821,38 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду.

Представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» А.Томищ в судове засідання не з`явилася, 01.11.2023 року подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила (а.с.25).

Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач просив розподілити судові витрати згідно ч.1ст.142 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» по квартирі АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , рахується заборгованість за послуги постачання теплової енергії перед КП БМР «Білоцерківтепломережа», за період з 01.11.2018 року по 01.06.2023 року в розмірі 28821,38 грн. (а.с.4).

Позивач провів розрахунок суми на яку збільшилась вказана заборгованість внаслідок інфляційних процесів - в сумі 3135,42 грн., та три відсотки річних в сумі - 1146,75 грн., за період з 01.11.2018 року по 23.02.2022 року.

Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрований за даною адресою (а.с.22).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 14.06.2023 року на адресу відповідача була направлена претензія про наявність заборгованості, яка залишилася без задоволення (а.с.8).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформованих станом на 07.06.2023 року (а.с.7) ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1636, виданий 31.10.2018 (а.с.7).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц.

Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії встановлено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб. (п.36,37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії).

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.

Позивачем правомірно проведено розрахунок сум, згідно з положеннями ст. 625 ЦК України, за період з 01.11.2018 року по 23.02.2022 року.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Так, згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами позивач сплатив судовий збір в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжною інструкцією № 5784 від 05.05.2023 року (а.с.14).

Враховуючи зміст наведених правових норм та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» із спеціального фонду Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1342 грн.00 коп., а іншу частину судового збору в розмірі 1342 грн.00 коп. стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81,141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП не відомий/ на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування в сумі 28821,38 ( двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять одна гривня, 38 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП не відомий/ на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» борг внаслідок інфляційних процесів в сумі - 3135,42 грн., та три відсотки річних в сумі в сумі - 1146,75 грн., за період з 01.11.2018 року по 23.02.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП не відомий/ на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» судові витрати у справі в розмірі 1342 грн.00 коп.

Повернути Комунальному підприємству «Білоцерківтепломережа» // із спеціального фонду Державного бюджету України 1342 грн.00 коп. сплаченого ними судового збору, згідно платіжної інструкції № 5784 від 05.05.2023 року про сплату 2684,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», , /юридична адреса: 09109, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Мережна, будинок 3/

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий / місце реєстрації: АДРЕСА_2 /

Повний текст рішення виготовлено 29.11.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола