Справа № 185/4501/20
Провадження № 2-п/185/5/23
У Х В А Л А

15 лютого 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СНП-Україна" про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року у справі №185/4501/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та зобов`язання повернути земельну ділянку,

встановив:

24 січня 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "СНП-Україна" про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року у справі №185/4501/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у вказаній справі від 14 грудня 2022 року було частково задоволено позовні вимоги, а саме зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' повернути та не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 6,7275 га кадастровий номер :01:001:0095, розташовану на території В`язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4118,64 грн та на користь держави 840,80 грн. Заявник посилався на те, що досліджуваний у судовому засіданні висновок почеркознавчої експертизи від 06 жовтня 2021 року не є повним, оскільки оригінали додаткової угоди від 15 червня 2015 року та договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2017 року на момент їх дослідження перебували у відповідача, а тому експертами не досліджувалися. Окрім цього, посилався на неможливість прибути у судові засідання у зв`язку зі зміною директорського складу юридичної особи заявника. У зв`язку із зазначеними обставинами звернувся до суду із вказаною заявою.

Сторони у судове засідання з`явилися, представник заявника просив суд скасувати вказане заочне рішення, ОСОБА_1 заперечував проти задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у вказаній справі від 14 грудня 2022 року було частково задоволено позовні вимоги, а саме зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' повернути та не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 6,7275 га кадастровий номер :01:001:0095, розташовану на території В`язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4118,64 грн та на користь держави 840,80 грн. Вказане підтверджується зазначеним заочним рішенням суду від 14 грудня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, представник заявника посилався на те, що досліджуваний у судовому засіданні висновок почеркознавчої експертизи від 06 жовтня 2021 року не є повним, оскільки оригінали додаткової угоди від 15 червня 2015 року та договору оренди земельної ділянки від 10 грудня 2017 року на момент їх дослідження перебували у відповідача, а тому експертами не досліджувалися.

Суд приходить до висновку, що вказане заявником має істотне значення для правильного вирішення справи, проте суд звертає увагу на наступне.

Так, згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року було зобов`язано ТОВ «СНП-Україна» надати суду в строк до 01 жовтня 2020 року оригінал договору оренди земельної ділянки б/н від 10.12.2007 площею 6,72275 га розташованої на території В`язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 0:01:001:0095 та додаткової угоди від 15.06.2015 до договору оренди земельної ділянки б/н від 10.12.2007, укладеної між ТОВ «СНП-Україна» та ОСОБА_2 .

При цьому ТОВ "СНП-Україна" було повторно зобов`язано надати суду в строк до 25.04.2021 вказані вище оригінали документів ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2021 року.

У свою чергу, відповідно копії листа ТОВ "СНП-Україна" б/н від 07 жовтня 2020 року, останнє зобов`язалося виконати вимоги зазначеної вище ухвали суду в найкоротші строки.

Проте відповідачем не було виконано належним чином вимоги ухвали суду.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, відповідач на власний розсуд не схотів надати суду свій примірник документів для проведення експертизи, а навпаки, усіма можливими процесуальними діями намагався затягнути розгляд справи. Наведені представником відповідача доводи в обґрунтування поважності причин неподання документів зводяться до посилань на неналежну організацію роботи підприємства, проте, враховуючи тривалість строків, на протязі яких відповідач повинен був надати для проведення експертизи документи та подальший час розгляду справи, це жодним чином не може бути визнано поважною причиною.

Згідно з п.3 ч.2 ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному рішенню повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Саме ж посилання відповідача на те, що він не міг бути присутнім на деяких судових засіданнях у зв`язку з його проживанням в зоні бойових дій не може слугувати поважною причиною для неявки в судове засідання, виходячи з наступного.

Так, у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 з цього приводу зазначено: "Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність".

Беручи до уваги відсутність доведеності заявником факту його проживання на території України, яка відносилася на час розгляду справи до зони бойових дій, суд не погоджується із цим доводом заявника.

Також заявник посилався і на те, що жодних інших представників від ТОВ "СНП-Україна" у судові засідання відрядити не міг у зв`язку зі зміною в директорському складі вказаної юридичної особи.

Проте суд вважає, що зазначена заявником обставина не може вважатися поважною у питанні щодо явки чи неявки в судове засідання, оскільки стосується виключно самої юридичної особи та її організаційно-правових процедур.

Окрім цього, заявником на підтвердження зазначеного також не було надано жодних належних та достатніх доказів, а отже, суд не погоджується і з цими доводами.

З-поміж іншого, суд також звертає увагу і на те, що вказана справа перебувала у провадженні зазначеного суду два роки, а отже, у заявника були всі можливості для подання по справі усіх доказів, які він вважав за необхідне з метою доведення своїх доводів та заперечень.

Проте, як слідує з матеріалів справи, заявником жодних доказів на підтвердження своїх заперечень по справі до суду не надавалося, відзиву не було подано, хоча строк на його подачу був визначений ухвалою суду про відкриття провадження та повідомлено про нього заявника.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оскільки заявником не було зазначено та надано суду жодних доказів на підтвердження обставин та підстав, викладених ним у заяві про скасування вказаного по справі заочного рішення, жодні викладені ним в заяві доводи не підтвердилися, суд вважає за необхідне залишити без задоволення вказану заяву про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.260,284-288 ЦПК України, суд

постановив:

Залишити без задоволення заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СНП-Україна" про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року у справі №185/4501/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю 'СНП-Україна' про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Перекопський