ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 611/444/20 Номер провадження 22-ц/814/810/23Головуючий у 1-й інстанції Коптєв Ю.А. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді першої інстанції

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» (далі КП «ОІТЦ») про відшкодування збитків.

В обґрунтування позову зазначила, що всупереч договірних умов на централізоване постачання води, передбачених в укладеному з відповідачем договорі від 26 березня 2018 року та п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, відповідач завищував витрати води проти показань квартирного лічильника за рахунок додавання показань загального будинкового лічильника за період жовтень 2019 по лютий 2020 року. УПросила зобов`язати відповідача в порядку компенсації збитку, завданим необґрунтованим завищенням витрат води в період жовтень 2019 - лютий 2020 року, перерахувати їй 494,18 грн.

Просила вважати недійсним інформування, проведене відповідачем в травні 2019, про намір встановлення вузла комерційного обліку, у зв`язку з порушенням процедурних вимог, а саме - повідомлення про намір встановлення вузла, яке було надано споживачам є неофіційним, так як в ньому відсутні дата, підпис та прізвище, ім`я та по батькові керівника оператора зовнішніх інженерних мереж, що передбачено Порядком інформування оператором зовнішніх інженерних мереж співвласників будівлі про намір встановлення вузла комерційного обліку», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 червня 2018 року № 444; повідомлення, що знаходиться в абонентському відділі філії з підписами мешканців будинку від 28 -30 травня 2019 року не має юридичної сили, так як в ньому відсутня необхідна інформація про вузол обліку та таке ознайомлення не передбачене вищезазначеним порядком; повідомлення, всупереч п.4 зазначеного Порядку не було опубліковано ні на його офіційному веб - сайті, ні в місцевій пресі, ні на дошках оголошень в під`їздах будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Обласний інформаційно - технічний центр» про відшкодування збитків відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким її вимоги задовольнити.

У подальшому ОСОБА_1 неодноразово подавалися клопотання про розгляд справи без її участі та зняття з розгляду позовної вимоги щодо повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку, оскільки вузол демонтовано, а водяні підвальні комунікації передані на баланс Барвінківському комунальному підприємству «Благоустрій»

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд підійшов формально до вибору позивачем способу захисту, не врахував, що в результаті необґрунтованих дій відповідача вона втратила 494 грн. 18 коп. Зазначає, що повідомлення про намір встановлення вузла не є офіційним документом, оскільки не підписане керівником КП «ОІТЦ». Крім того, звертає увагу, що з наданих нею доказів вбачається невиконання відповідачем вимог законодавства щодо розміщення повідомлення на веб-сайті підприємства. Вважає, що оскаржуване повідомлення має наслідком набуття нею нового реального обов`язку щодо оплати води відповідно до показників вузла комерційного обліку.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині вимоги щодо повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку.

Визнано нечинним рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимоги щодо повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Обласний інформаційно-технічний центр» в частині вимоги щодо повідомлення про намір встановлення вузла комерційного обліку закрито.

За вказаних обставин колегія суддів переглядає оскаржуване рішення лише в частині відмови у задоволенні позову щодо компенсації збитків у розмірі 494 грн. 18 коп.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, яку надавало КП «ОІТЦ».

В зазначеному будинку відповідачем було встановлено вузол комерційного обліку обсягів спожитої води (лічильник комерційного обліку).

Позивачем проведено розрахунок вартості розподіленого небалансу згідно показників комерційного приладу обліку за період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року відповідно до якого їй нараховано до сплати 494 грн. 18 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

За змістом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Ці право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 38), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (пункт 72), від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц (пункт 7.37), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 55), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3)).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі та припинення правовідношення (пункти 1, 5 і 7 частини 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до правил статей 2, 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявила вимогу про компенсацію збитку, завданого необґрунтованим завищенням витрат води.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що нарахування вартості спожитої води відповідно до показників комерційного приладу обліку не є за своєю суттю збитками.

Зважаючи на наведене колегія суддів приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом для застосування до спірних правовідносин.

Разом з тим, для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)).

Отже, позивач може захистити свої права шляхом звернення до суду з позовом з вимогою про визнання боргу безпідставним, що є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитої води та відсутності обов`язку позивачки, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування; з вимогою зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку донараховану заборгованість за спожиту воду відповідно до показників комерційного приладу обліку, а також шляхом оскарження у суді дії відповідача щодо нарахування небалансу та вимагати провести відповідний перерахунок.

Зазначена вимога є ефективним способом захисту інтересу позивачки в юридичній визначеності у спірних правовідносинах.

Близькі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц та у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для здійснення розподілу судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2020 року щодо вимоги про відшкодування збитків - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова