Справа № 289/1908/23
Номер провадження 2/289/527/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд стягнути з нього на свою користь додаткові витрати на лікування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20756,36 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають спільного сина, на утримання якого на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.08.2019 стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Дитина має інвалідність через хронічне захворювання цукровий діабет І типу (інсулінозалежний) та потребує регулярних медичних обстежень, стаціонарного лікування, оздоровлення у санаторно-курортних закладах, прийому дороговартісних ліків. Понесені позивачем витрати складаються із оплати за придбання медичного приладдя для вимірювання цукру в крові 28617,92 грн., придбання ліків в аптеці 9003,65 грн., придбання проїзних квитків на потяг та автобус для проїзду в лікарню та санаторій 3891,15 грн., тому вважає, що відповідач повинен сплатити половину вартості додаткових витрат на дитину.

Ухвалою від 13.10.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 100).

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Ухвалою від 23.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків (а.с. 104).

На виконання вимог вищевказаної ухвали позивачем надано суду оригінали чеків (а.с. 110).

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.08.2019 розірвано та батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються сторони по справі (а.с. 5, 6-7).

Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 15.08.2019, ухваленого у справі №289/555/19, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до розрахунку заборгованості по ВП №59915779 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на лютий 2023 року становить 138324,17 грн. (а.с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 призначена державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю до 18 років (а.с. 11).

Стан здоров`я малолітнього ОСОБА_3 потребує коштів на лікування.

З довідки, яка видана 04.07.2023 Радомишльським ліцеєм №4 ім. І. Самоплавського Житомирської області встановлено, що позивач працює прибиральницею у вказаному закладі освіти та розмір отриманої заробітної плати за період з січня по червень включно становить 32474,73 грн. (а.с. 12).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Розмір додаткових витрат на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, повинен обґрунтовуватись відповідними письмовими доказами.

Заявляючи вимоги про стягнення понесених додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат.

Отже, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним, сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 02.12.2022 ОСОБА_3 встановлено діагноз та призначено наступні лікарські препарати: L-цет, трізеорульвін, світанок, фукорцин, строгана мазь, дерматол (а.с. 12 зворот).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 , проходив лікування у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України у період з 05.07.2021 по 09.07.2021, з 11.07.2022 по 15.07.2022. Виписки із медичних карток стаціонарного хворого №5780, №7457 відповідно містять діагноз, стан дитини при надходженні до стаціонару, отримані консультації, проведене лікування, стан після лікування та рекомендації (а.с. 26, 27).

Відповідно до квитанцій, що надані позивачем, за період з 2020 року по 2023 (а.с. 111, 113, 117, 122, 123, 124) понесено витрати пов`язані із лікуванням дитини складають 858,85 грн.

Водночас, надані позивачем фіскальні чеки на підтвердження понесення додаткових витрат на дитину не є належними доказами (а.с. 111, 112, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 123, 124), оскільки придбані медичні препарати не відповідають переліку, які призначені лікарями відповідно до встановлених дитині діагнозів.

До того ж квитанція від 03.07.2023 на суму 85 грн. (а.с. 119) не може бути взята судом до уваги, оскільки матеріалами справи не підтверджено звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою до лікаря. Окрім того, оплата позивачем добровільних пожертвувань у КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» (а.с. 120) не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.

Чеки (а.с. 121) надані позивачем до суду на підтвердження поїздки з м. Житомира до м. Радомишль, судом не приймаються, оскільки позивачем не надано суду доказів необхідності такої поїздки, зокрема, звернення до лікарів м. Житомира з метою надання медичної допомоги дитині.

Суд вважає підтвердженим надані позивачем до матеріалів справи копії квитанцій неодноразової оплати позивачем аналізів для перевірки стану здоров`я дитини у розмірі 6241,05 грн. (а.с. 43-84).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 було видано 20.05.2021 та 20.03.2023 довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування (а.с. 24, 25), однак до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів проходження ОСОБА_5 курсів санаторно - курортного лікування у відповідних санаторіях, зокрема санаторної книжки, довідки, тому витрати згідно проїздних документів (а.с. 85, 86) не підлягають врахуванню при визначенні понесених позивачем додаткових витрат на дитину.

Надані позивачкою скріншоти переписки та чеки про здійснення нею грошових переказів (а.с. 13-23) не підтверджують, що саме придбавалось позивачкою та у якої особи, матеріали справи не містять доказів, що придбавались саме медичні препарати, які призначені лікарем ОСОБА_3 . Тому заявлені витрати в цій частині не підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене, при визначенні розміру додаткових витрат суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивачка особисто понесла документально підтверджені додаткові витрати на дитину: ліки на суму 858,85 грн., обстеження 6241,05 грн., половину з яких необхідно стягнути з відповідача в розмірі 3549,95 грн.

Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 185 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додаткові витрати на лікування малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на загальну суму 3549,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО