Справа № 473/4835/23 Головуючий у 1-й інстанції Вуїв О. В.
Провадження № 22ц/812/1402/23 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 грудня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Серебрякової Т. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу

за апеляційною скаргою

Акціонерного товариства (АТ)«Універсал Банк»

на заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Вуїва О. В. в місті Вознесенськ Миколаївської області о 10 год 30 хв. зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 52 510 грн 33 коп. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначав, що банком запущено новий проект monobank, в рамках якого для клієнтів відкрити поточні рахунки, де спеціальним платіжним засобом є платіжні картки monobank, а банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Тому особа, яка бажала отримати банківську послугу monobank, повинна була пройти попередню ідентифікацію за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, після чого здійснювалася видача платіжної картки у точці видачі або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. У подальшому, після перевірки кредитної історії, на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлювався кредитний ліміт та надавалася послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції попередньо використаний клієнтом кредитний ліміт ставав знову доступним.

За наведеною програмою отримання банківських послуг monobank 12 березня 2019 року до позивача звернулася відповідачка ОСОБА_1 та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Після чого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 30 000 грн, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка monobank.

Між тим, станом на 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 допущено істотне порушення зобов`язань зі сплати щомісячного мінімального платежу, яке нею не усунуте протягом строку, зазначеного у пункті 5.17.

Внаслідок цього у відповідності до пунктів 5.18, 5.19 кредит відповідачки 29 липня 2022 року переведено позивачем у іншу форму, «на вимогу», та за допомогою мобільного додатку на її адресу направлено повідомлення «пуш», як вимога про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій.

За наведених обставин банк просив стягнути з відповідачки за договором загальний розмір заборгованості, яка утворилася станом на 1 серпня 2023 року, та становить 52 510 грн 33 коп., у вигляді загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Відзиву на позовну заяву відповідачкою не надано.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково, постановлено про стягнення з ОСОБА_1 на користь банка заборгованості за кредитним договором в сумі 21 818 грн 04 коп. та 1 115 грн 20 коп. судового збору.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази про узгодження з відповідачкою Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк», тарифів та Таблиці обчислення вартості кредиту, як складових для нарахування та стягнення інших сум за договором, внаслідок чого вважав наявними підстави для стягнення лише заборгованості за неповернутими позичальницею коштами, як тіла кредиту, за вирахуванням сум, сплачених нею, як відсотки за користування кредитом.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та просив про його скасування з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначав, що під час ухвалення рішення судом не було досліджено механізм отримання банківських послуг проекту Monobank, та процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Внаслідок цього судом не було враховано, що при приєднанні відповідачки до договору з метою отримання банківських послуг, мобільний додаток Monobank завантажив на її мобільний пристрій умови та правила обслуговування рахунків, після чого вона, як клієнт, ознайомилася з ними, та перейшла до наступного етапу реєстрації.

В подальшому сторонами укладено договір шляхом особистого підписання відповідачкою анкети-заяви, де нею підтверджено, що до укладення цього договору вона ознайомлена в електронній формі з інформацією щодо умов кредитування та отримала відповідні документи від банку, з якими погоджується. Свою згоду відповідачка підтвердила у мобільному додатку шляхом введення ОТР пароля та засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем, яка буде використовуватись для накладення її удосконаленого електронного підпису.

Тому заперечував проти застосування судом першої інстанції у цій справі висновків, викладених у постанові ВПВС від 3 липня 20219 року по справі 342/180/17, оскільки обставини укладення кредитного договору відрізняються, а тому описані правовідносини не є подібними.

Відповідачкою відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 1 та 18 грудня 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2019 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до надання АТ «Універсал Банк» банківських послуг з метою відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 без зазначенням кредитних лімітів, розміру відсотків за користування кредитними коштами тощо (а. с.13).

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що дана заява разом з умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складає договір про надання банківських послуг. Відповідачкою підтверджено, що вона ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірники вказаних документів, що складають договір, які їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Зазначила про розуміння права банка змінювати кредитний ліміт, про що вона буде повідомлена у мобільному додатку (а.с.13).

Банком долучено до позовної заяви витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank яка набула чинності з 27 листопада 2021 року (а.с.14-26), тарифи та паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank (а.с.27, 29-31).

Також банком додатково надано Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, чинні на час підписання відповідачем анкети-заяви (а.с.92).

Надані банком документи, які є складовою договору про надання банківських послуг, не містять ні особистого підпису відповідачки, ні їх підписання у іншій спосіб у спеціальному мобільному додатку, який можна було б ідентифікувати, як узгодження з позичальницею умов кредитування.

За змістом довідок щодо кредитного ліміту за карткою ОСОБА_1 , виданої терміном дії до вересня 2024 року, встановлений ліміт не мав постійного розміру та постійно змінювався наступним чином: станом на 12 березня 2019 року його встановлено у розмірі 2 500 грн; 27 травня 2019 року підвищений до 8 000 грн; 23 серпня 2019 року знижено до 7 000 грн; 15 грудня 2019 року підвищено до 12 000 грн; 15 червня 2020 року підвищено до 25 000 грн; 28 січня 2021 року підвищений до 30 000 грн після чого залишився незмінним (а.с.66-75, 94зв).

За таких обставин, договір кредитування, що укладався між сторонами та повинен складатися із узгоджених та підписаних Анкети-заяви позичальниці до Договору про надання банківських послуг, тарифів, умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» та паспорту споживчого кредитування, підписаний позичальницею ОСОБА_1 лише в частині анкети заяви. Внаслідок чого між сторонами залишилися не узгодженими інші складові договору про надання банківських послуг, які визначають розмір відсотків тощо, так як «Умови та Правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку» та «Паспорт споживчого кредитування» нею не підписані (а.с.13, 14-26, 27-28, 29-31).

Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозуміли усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.

Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.

Вважаючи, що такі умови між банком та позичальницею узгоджені, банком до матеріалів справи наданий розрахунок, який свідчить про те, що позивачем, починаючи з 9 квітня 2019 року розрахована заборгованість із застосування ним, як кредитором, з 9 квітня 2019 року по 31 серпня 2020 року процентної ставки в розмірі 38,4 % річних, та в подальшому, починаючи з 1 вересня 2020 року та по 1 серпня 2023 року із застосуванням процентної ставки 37,2 % (а.с.8-12).

Між тим, у заяві позичальниці від 12 березня 2019 року відсоткова ставка не зазначена та в іншій спосіб з нею банком не узгоджена ( а.с.13).

За такого та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Така позиція висловлена Великою Палатою ВС у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 та обґрунтовано застосована судом першої інстанції до правильно встановлених ним правовідносин, які виникли між учасниками даної справи, яка знаходиться на перегляді у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені правові висновки та встановлені у справі обставини на підставі наданих сторонами доказів, судом першої інстанції зроблені обґрунтовані висновки, що підстав для нарахування та сплати процентів за користування коштами, що надані банком відповідачці, шляхом їх подальшого врахування у тіло кредиту, відсутні. Підтвердження прийняття позичальницею цих умов та тарифів зі сплати процентів за наданими банком витягом з Умов та витягом з Тарифів, як складової частини кредитного договору приєднання, є неприпустимим за неналежністю наданих доказів.

За такого позивачем хибно розрахована заборгованість за тілом кредиту за рахунок його штучного збільшення через включення нарахованих відсотків за користування кредитом.

Між тим позичальницею отримано в користування від банку 69 426 грн 08 коп., з яких добровільно повернуто лише 46 573 грн 73 коп..

За такого не сплаченими залишаються кошти, які підлягають поверненню банку в розмірі 22 852 грн 35 коп.

Таким чином, встановивши правильно правовідносини, які виникли між сторонами у справі, суд першої інстанції припустився помилки, визначаючи суму повернутих коштів, внаслідок чого оскаржуване рішення підлягає зміні у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України із задоволенням позовних вимог банка частково та стягнення з відповідачки на його користь 22 852 грн 35 коп..

При тому інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, які належним чином встановлені та досліджені судом першої інстанції, а тому не впливають на обґрунтованість його висновків.

Також у відповідності до положень статті 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Тому, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги рішення суду першої інстанції слід змінити і в частині розподілу судових витрат. З відповідача на користь АТ «Універсал Банк» слід стягнути 1 168 грн 07 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 79 грн 61 коп. за перегляд рішення суду в апеляційній інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2023 року змінити, зазначивши про стягнення на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» з ОСОБА_1 22 852 грн 35 коп. кредитної заборгованості та 1 168 грн 07 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 79 грн 61 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді О. В. Локтіонова

Т. В. Серебрякова