Ухвала

18 січня 2023 року

м. Київ

справа № 465/3716/18

провадження № 61-12396ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2020 року уточнений позов ОСОБА_2 , правонаступником якої є ОСОБА_3 , задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-1 загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1, а також право особистої приватної власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-2, загальною площею 24,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку

АДРЕСА_1 , частка - 1/1.

Додатком рішенням Франківського районного суду м. Львова

від 18 вересня 2020 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3, загальною площею

32,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка - 1/1.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року виправлено допущені описки в додатковому рішенні Франківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2020 року у справі № 465/3716/18 за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання права власності.

Постановлено вважати правильним в тексті додаткового рішення суду: «визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на господарське приміщення, позначене під індексом В-3 загальною площею 2,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка 1/1.», замість не вірно вказаного - «визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на приміщення гаражу, позначено під індексом В-3 загальною площею 32,0 кв. м, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , частка: 1/1».

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2022 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 квітня

2020 року, додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова

від 18 вересня 2020 року та ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2020 року скасовано.

Відмовлено у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та її правонаступниці ОСОБА_3 , до Львівської міської ради про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 09 листопада

2022 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху і надано заявнику строк для усунення її недоліків.

16 січня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування статей 344, 392 ЦК України у їх взаємозв`язку з положенням статті 376 ЦК України щодо можливості визнання права власності на нерухоме майно, яке втратило ознаки самочинного внаслідок прийняття відповідних рішень органом державної влади чи місцевого самоврядування та пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Заявник також посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що справу розглянуто без залучення до участі у справі нового власника спірного майна, незважаючи на наявність в матеріалах справи відповідних доказів.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська