Справа № 369/2137/22
Провадження № 2/369/1365/23
22.11.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Цукаревій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
08 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням мотивуючи його тим, що позивач є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 15 січня 2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Грицюк П.В, реєстровий номер 153 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 294797497 від 15 січня 2022 року.
Позивач зазначає, що у квартирі залишилася зареєстрована одна особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується листом - відповіддю на запит Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області вих. № 30/13.01-26 від 17 січня 2022 року, яка з травня 2019 року і по теперішній час за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується Актами депутата Боярської міської ради Борецького О.Р. від 11 грудня 2021 року та від 20 січня 2022 року. Водночас, залишаючись зареєстрованою в квартирі Позивача, ОСОБА_2 - є сторонньою особою, яка перешкоджає Позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує його права, як власника.
У зв`язку з наведеним Позивач просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
10 лютого 2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
21 вересня 2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
У судове засідання Позивач та його представник не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, подали заяву до суду, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
У судове засідання Відповідач не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, не надала заяву про розгляд справи без її участі, правом надати відзив не скористалася, причини неявки суду не відомі.
Третя особа - Виконавчий комітет Боярської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 15 січня 2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Грицюк П.В, реєстровий номер 153 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 294797497 від 15 січня 2022 року, ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа - відповіді на запит Виконавчого комітету Боярської міської ради Київської області вих. № 30/13.01-26 від 17 січня 2022 р. за адресою: АДРЕСА_2 , значиться зареєстрованою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 17 березня 2016 року.
Згідно Акта №VIII-AO-205, складеного 11 грудня 2021 року депутатом Боярської міської ради, ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з травня 2019 року і по теперішній час за місцем реєстрації не проживає і місце її знаходження не відоме.
Згідно із ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпоряджання майном.
Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
В ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплені принципи непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Відповідачка втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи, що дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 391, 405 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І.О. Фінагеєва