Справа № 145/1639/22
Провадження № 22-ц/801/1184/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Копилова Л. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 рокуСправа № 145/1639/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення

аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тив-рівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року, ухвале-не у приміщенні суду у смт Тиврів Вінницької області за головування судді Ко-пилової Л. В., повний текст якого складений 31 березня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

25 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася у Тиврівський районний суд Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги умо-тивовані наступними обставинами. Сторони у справі є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2019 року у справі № 145/1617/19 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утри-мання сина у розмірі 1200, 00 гривень щомісячно, починаючи з 27 вересня 2019 року до 30 червня 2022 року, тобто, до закінчення дитиною навчання в Універ-ситеті державної фіскальної служби України, але не більше ніж до досягнення сином віку 23-х років. З липня 2022 року виплата ОСОБА_2 аліментів при-пинена у зв`язку із закінченням сином навчання. На даний час син вступив на навчання до Державного податкового університету, навчається на першому курсі освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр» денної форми навчання, тер-мін закінчення навчання - лютий 2024 року. У зв`язку із навчанням ОСОБА_3 не має можливості працювати і утримувати себе належним чином. Як зазначає позивачка, син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Однак дохо-дів позивачки недостатньо для забезпечення сина належним чином, а відпові-дач допомоги не надає, хоча має можливість її надавати. Стягнення аліментів суттєво вплине на забезпечення життєдіяльності сина, оскільки щомісячно по-зивачка витрачає на дорогу сина з м. Вінниці до м. Ірпінь та у зворотному на-прямку близько 700,00 гривень аби він хоча б раз на місяць приїхав додому, близько 3000,00 гривень вартує оплата оренди житла для сина та комунальних послуг. Окрім того витрати мають місце на оплату самого навчання, забезпе-чення дитини продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, приладдя, не-обхідного для навчання. Таким чином ОСОБА_1 просила суд стягнути із від-повідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення навчання, тобто, до 28 лютого 2024 року, але не довше ніж до досягнення сином 23-х років.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто, із 25 листопада 2022 року і до закінчення сином навчання у Державному податковому універ-ситеті, тобто, до 28 лютого 2024 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років. В іншій частині позову відмовлено. У частині стягнення аліментів у розмірі за один місяць рішення допущене до негайного виконання. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 гривні судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухва-лити нове рішення про задоволення позову відповідно до заявленої вимоги. Свої вимоги скаржниця обґрунтовує тим, що, звертаючись до суду з позовом, вона просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу від-повідача, тобто, вона обрала спосіб стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини, а не у твердій грошовій сумі, як ухвалено судом. Тобто суд, по-становляючи рішення, вийшов за межі судового розгляду та не застосував нор-му права, яка визначає порядок стягнення аліментів у частці від доходу ( заро-бітку ).

Користуючись наданим цивільним процесуальним законом правом, забез-печеним ухвалою апеляційного суду від 11 травня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що вважає рішення суду пер-шої інстанції обґрунтованим, законним та справедливим, ухваленим у відповід-ності до матеріалів справи та представлених сторонами доказів. ОСОБА_2 по-силається на незадовільний свій стан здоров`я, не працевлаштованість, здійс-нення догляду за двома постійно хворіючими батьками, наявність на його утри-манні дружини та малолітньої дитини, які проживають окремо, на те, що він не отримує постійних доходів із городництва та садівництва, тому не може спла-чувати аліменти у розмірі, про який просить позивачка. Натомість, надаючи квитанції, скаржник вказує, що самостійно щомісячно на виконання батьківсь-ких обов`язків він сплачує аліменти на утримання сина та не заперечує їх стяг-нення у визначеному судом розмірі в сумі 2000,00 гривень щомісячно.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши у відповідності до час-тини першої статті 369 ЦПК України дану цивільну справу за наявними у ній матеріалами та доказами, ретельно проаналізувавши у сукупності наявні в ній позиції сторін та їх обгрунтування, перевіривши законність, обґрунтованість ос-каржуваного рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеля-ційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому за-доволенню.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрун-туватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами і не оспорюється учасниками справи, що сторони у справі є батьками повно-літнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішен-ням Тиврівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2019 ро-ку стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1200,00 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 27 вересня 2019 року до 30 червня 2022 року, тобто, до за-кінчення сином навчання в Університеті державної фіскальної служби України, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно із договором від 30 вересня 2022 року № 2203905, а також довідкою від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_3 дійсно навчається у Державному податко-вому університеті ІV рівня акредитації на першому курсі освітньо-кваліфі-каційного рівня магістр денної форми навчання Навчально - наукового інсти-туту права, група ПМСП-22-1 із терміном навчання в один рік шість місяців. Дата закінчення навчання припадає на лютий 2024 року. Вартість освітньої по-слуги на момент укладення договору є наступною: у перший рік вона становить 28000,00 гривень, другий рік - 14000,00 гривень.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 03 листопада 2022 року № 333 до складу сім`ї позивачки ОСОБА_1 входить син ОСОБА_3 . Актом від 02 лис-топада 2022 року засвідчено проживання позивачки ОСОБА_1 у будинку своєї матері, де підсобне господарство не ведеться. Проте у наявності є земель-на ділянка площею 0,12 га. У сезонно - осінній період позивачка приймає участь у зборі яблук. На даний час матеріальне становище сім`ї ОСОБА_1 задовільне, постійного місця роботи вона не має. Сім`я потребує матеріальної допомоги на утримання сина студента.

Згідно із довідкою Шпиківської селищної ради Тульчинського району Він-ницької області від 12 квітня 2022 року № 203 відповідач ОСОБА_2 зареєс-трований та проживає у АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять батько ОСОБА_4 , 1941 року народження, та мати ОСОБА_5 , 1941 року народження. Медичними довідками, виписками із медичних карт, до-відками про медичні обстеження, дослідження, електронними направленнями на госпіталізацію, виписками із епікризів доводиться, що батьки відповідача мають ряд захворювань та потребують систематичного лікування.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 12 липня 2013 року серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 з 12 липня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 . У цьому шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 29 липня 2014 року серії НОМЕР_2 .

Із відповіді Головного управління ДПС у Вінницькій області від 07 лютого 2023 року № 2004/5/02-32-12-01-15, наданої на запит суду, убачається, що за даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також про суму річного доходу, задекларованого фізичною особою у податковій декларації про майновий стан і доходи за період з І по ІІІ квартали 2022 року джерелом доходів відповідача ОСОБА_2 були соціальні виплати з відповідних бюджетів, а також дохід від продажу рухомого майна. Так у січні 2022 року ОСОБА_2 отримав 38,54 гри-вень соціальних виплат; у січні 2022 року - 98000,00 гривень від продажу рухо-мого майна; у лютому 2002 року - 38,54 гривень соціальних виплат; у березні-травні 2022 року - по 39,90 гривень соціальних виплат; у червні-липні 2022 ро-ку - по 43,59 гривні соціальних виплат; у серпні та вересні 2022 року - по 46,11 гривень соціальних виплат. Згідно із інформаційними довідками від 20 лютого 2023 року № 323352470 та № 323422512 за даними Державного реєстру речо-вих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дер-жавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухо-мого майна у власності ОСОБА_2 перебувають житловий будинок площею 56,7 кв. м. по АДРЕСА_2 та житловий будинок площею 59,8 кв. м. по АДРЕСА_1 .

Згідно із відповіддю Територіального сервісного центру МВС № 0541 ре-гіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області від 23 лютого 2023 року № 31/2-700 за обліковими даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 23 лютого 2023 року за ОСОБА_2 зареєс-трований транспортний засіб марки «DODGE», модель «RAM VAN», 2003 ви-пуску, дата реєстрації 19 січня 2022 року.

Як вбачається із наданих відповідачем ОСОБА_2 копій чеків як у 2022 році, так і на початку 2023 року відповідач переказував грошові кошти на ко-ристь позивачки ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , 2001 року народження.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстан-ції, керуючись нормами статей 182, 199-201 СК України, виходив із того, що повнолітній син сторін у справі є студентом Державного податкового уніве-рситету на платній основі і не має можливості забезпечувати себе матеріально самостійно, тому у зв`язку із такою обставиною він потребує матеріальної до-помоги від батька. Зважаючи на доведення відповідачем відсутності у нього можливості надавати допомогу повнолітньому сину у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом і до закінчення навчання сином, суд дійшов висновку про стягнення таких аліментів з відповідача на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, тобто, з 25 листопада 2022 року і до закінчення сином навчання, а це 28 лютого 2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23- х років.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеля-ційного суду повністю погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, не-обхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального роз-витку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можли-востей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклу-ватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За нормами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання ними обов`язків мають ґрунтуватися на по-вазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійс-нюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Статтями 181, 182 СК України установлено, що за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконан-ня ними обов`язку з утримання дитини розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здо-ров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника алі-ментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син про-довжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, бать-ки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з по-зовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів. Частина заробітку ( доходу ) матері, батька, яка стягувати-меться як аліменти на повнолітніх дочку, сина визначається судом з урахуван-ням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків обох батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продов-жують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає їхня дитина.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблений висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає у то-му, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжу-ють навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання ), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дити-ни від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку ( усиновлення ); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є мен-шим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку із цим у матері-альній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( бать-ки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину )». Аналогічний висновок міс-титься у пункті двадцятому постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стяг-нення аліментів».

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, установивши, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом денної форми навчання у Державному по-датковому університеті та на період навчання потребує матеріальної допомоги, а відповідач не взмозі надавати таку допомогу саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно, однак має можливість її надавати в іншому роз-мірі, дійшов правильного, обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для застосування у вирішенні цієї справи статті 199 СК України.

Разом із тим відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, якою регулюєть-ся порядок розгляду судом цивільної справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджаєть-ся своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомі-сячно, починаючи з дня її звернення до суду до закінчення сином навчання, тобто, до 28 лютого 2024 року, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.

За статтею 184 СК визначення способу стягнення аліментів залежить від заяви їх одержувача. Як наслідок, самостійно визначаючи спосіб стягнення алі-ментів, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного су-дочинства. За таких обставин належить погодитися із аргументами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів на утри-мання повнолітньої дитини, мав зробити це у межах заявленого позову з ураху-ванням бажання позивачки стосовно обраного нею способу стягнення. Суд мав підстави для часткового задоволення позову з визначенням відповідної або най-більш близької до такого визначення частки заробітку ( доходу ) відповідача, належної до стягнення.

Таким чином, ураховуючи вищевказані обставини, які мають істотне зна-чення для справи, апеляційний суд дійшов висновку, що, з урахуванням вста-новлених обставин, майнового становища відповідач має можливість сплачува-ти аліменти на утримання сина ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 1/5 частини свого заробітку ( доходу ). З урахуванням рівності обов`язків обох батьків з утриман-ня дитини сума матеріального забезпечення у вищевказаному розмірі не пору-шуватиме право дитини на гідний рівень життя.

Так, відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інс-танції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує дока-зи, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї.

Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змі-нити рішення.

Згідно із нормами статті 376 ЦПК України підставами для скасування су-дового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відпо-відній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм ма-теріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вва-жається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не під-лягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням усіх обставин, які мають значення для справи, колегія суд-дів вважає необхідним змінити розмір аліментів, стягуваних на утримання пов-нолітньої дитини сторін у справі, яка продовжує навчання, змінивши його роз-мір з 2000,00 гривень на 1/5 частку усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно.

Керуючись нормами статей 367 - 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частко-во.

Рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року змінити у частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утриман-ня повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на період його навчання, та встановити, що стягненню підлягають алі-менти у розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку ( доходів ) батька щомісячно, починаючи стягнення із 25 листопада 2022 року і до закінчення навчання 28 лютого 2024 року, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку.

В іншій частині рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передба-чених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський