05.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/6713/23
Провадження № 2-о/205/176/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Антитерористичний цент при Службі безпеки України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту вибуття 16 жовтня 2016 року ОСОБА_1 із сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення в оперативно-тактичному угрупуванні «Маріуполь».

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Частиною першою, другою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст.. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується Рішенням комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 20.07.2016 року.

В період з 16.05.2016 по 16.10.2016, з 09.11.2016 по 05.06.2017, з 12.06.2017 по 30.07.2017, з 04.09.2017 по 04.03.2018 брав участь в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей, що підтверджується довідкою військової частини № НОМЕР_2 від 05.03.2018 року.

Відповідно архівного витягу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України за №179/1/2516 від 07.02.2019 встановлено, що відповідно наказу командира Оперативно-тактичного угрупування «Маріуполь» (по стройовій частині) №140 від 19.05.2016, майор ОСОБА_1 , 16.05.2016 прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Відповідно архівних витягів створеними Центральним архівним відділом Національної гвардії України, з : - наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 217 від 11.10.2016 про вибуття ОСОБА_1 у відпустку з 17.10.2016 по 08.11.2016, з виїздом до місця проживання; - наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 238 від 09.11.2016 про прибуття ОСОБА_1 з відпустки 09.11.2016, заявник зазначає, що у період з 17.10.2016 по 08.11.2016 перебував у щорічній основній відпустці за 2016 рік.

Проте відповідно до архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/11075 від 07.09.2020 та № 179/1/184 від 02.02.2021, в наказі командира оперативно-тактичного угруповання Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.07.2023 3 «Маріуполь» (по стройовій частині) № 305 від 01.11.2016, що зберігається в цій архівній установі, даних про вибуття майора ОСОБА_1 зі складу сил АТО не знайдено.

Зі змісту заяви вбачається, що метою звернення ОСОБА_1 до суду про встановлення юридичного факту про вибуття ОСОБА_1 16.10.2016 року із сил та засобів, які залучаються до участі у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для подальшого зарахування пільгової вислуги років військовою частиною НОМЕР_3 Десантно-штурмових військ ЗСУ України.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що розгляд цієї заяви не захистить право, яке заявник вважає порушеним, породить певний судовий спір, зважаючи на те, що заява ОСОБА_1 направлена на реалізацію права на оформлення в подальшому пенсії на пільгових умовах, суд вважає, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який має вирішуватися у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 186, 260-261, 315, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Антитерористичний цент при Службі безпеки України про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суд може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.О. Бізяєва