Справа № 298/825/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Феєр І.С.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Великоберезнянського районного суду від 17 грудня 2019 року у справі № 298/825/15-ц (Головуючий: Лютянська М.С.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 28 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 30 000 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами 11,95 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 28 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

28 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком за виконання позичальником ОСОБА_1 у повному обсязі усіх обов`язків, що виникли з кредитного договору від 28 вересня 2007 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 17 липня 2015 року становить 26 662,73 доларів США, з яких: прострочена заборгованість 578,55 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту 25 942,92 доларів США, проценти 54,81 доларів США, підвищені проценти 86,45 доларів США.

Посилаючись на віищезазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь вказану заборгованість за вищевказаним кредитним договором та понесені у справі судові витрати.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ПАТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як суд не дослідив наявні докази справи і висновок суду про відсутність доказів наявності у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не відповідає дійсності. Також не відповідає дійсності і той факт, що на копії заяви на видачу готівки № 1003474 від 28 вересня 2007 року ЗФ ВАТ «Банк Універсал» відсутній підпис одержувача коштів. Так само, згідно позовної заяви № 041/865 від 10.08.2015 року про стягнення заборгованості за кредитом, в якості додатку АТ «Універсал Банк» було надано копію заяви на видачу готівки № 1003474 від 28 вересня 2007 року містить всі належні підписи, що підтверджують отримання готівкових коштів в касі банку. Щодо висновку експерта № 3092 судово-економічної експертизи від 20.05.2019 року, то АТ «Універсал Банк» надав суду актуальний та належний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором. Висновок експерта не спростовує факт отримання позичальником кредитних коштів у розмірі 30 000 доларів США, що окрім матеріального ордеру № 1003474 від 28.09.2007 року та заяви на видачу готівки № 1003474 від 28.09.2007 року, стверджується і додатковою угодою до кредитного договору, договором іпотеки, фінансовою порукою. Станом на день звернення АТ «Універсал Банк» із позовом до суду заборгованість за кредитним договором не погашена.

Заслухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Сільваші В.М., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник АТ «Універсал Банк» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений у попередньому судовому засіданні, про що свідчить розписка про його повідомлення (т.3 а.с. 169) і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що що 28 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній було надано кредит у сумі 30 000 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами 11,95 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 28 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання передала в іпотеку банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

28 вересня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком за виконання позичальником ОСОБА_1 у повному обсязі усіх обов`язків, що виникли з кредитного договору від 28 вересня 2007 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору заборгованість станом на 17 липня 2015 року становить 26 662,73 доларів США, з яких: прострочена заборгованість 578,55 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту 25 942,92 доларів США, проценти 54,81 доларів США, підвищені проценти 86,45 доларів США.

06 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 28 вересня 2007 року, відповідно до якої сторони домовилися, що починаючи з 11 квітня 2008 року виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором має здійснюватися в порядку та на умовах, визначених цією додатковою угодою.

Цією додатковою угодою було уточнено порядок погашення грошових зобов`язань позичальника перед банком, визначений порядок дострокового погашення боргу, уточнено порядок зміни процентної ставки. Сторони також погодили, що протягом дії цього договору може бути змінено розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: у разі зміни НБУ розміру чинної ставки та/або у разі запровадження адміністративних та/або інших заходів, які збільшують вартість коштів на українському ринку, та/або у випадку зміни ставок LIBOR, EURIBOR, та/або в інших випадках, якщо Банк обґрунтовано вважає, що така зміна відповідає ринковим умовам або має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів Банка.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частини перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України).

При постановленні рішення, суд першої інстанції, однією із підстав про відмову у заявлених позовних вимогах зазначав, що позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 28 вересня 2007 року в іноземній валюті доларах США, однак не надав суду доказів наявності у нього ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до статті 5 Декрету № 15-93 операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту другого статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України.

Статті 47 та 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Указані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.

Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлюється також Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженим постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року № 275, у пункті 5.3 якого зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в цьому Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України.

Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банк як фінансова установа, отримавши в установленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Згідно позовної заяви № 041/865 від 10.08.2015 року про стягнення заборгованості за кредитом в якості додатку АТ «Універсал Банк» було надано копію банківської ліцензії № 92 від 04.12.2001 року, дозволу № 92-1 від 04.12.2001 року та додатку дозволу № 92-1 від 04.12.2001 року що стверджує про надання кредитів у валюті за наявності в банку відповідної генеральної ліцензії і висновок суду у відсутності доказів наявності у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не відповідає матеріалам справи (т.1 а.с. 45-48).

Надання кредитів у валюті за наявності в банку відповідної генеральної ліцензії (дозволу Національного банку України на здійснення кредитних операцій у валюті) не суперечить вимогам чинного законодавства України.

08 липня 2009 року змінено найменування позивача з ВАТ «Банк Універсальний» на ПАТ «Універсал Банк», а відтак зазначені вище документи, видані НБУ, є чинними і щодо ПАТ «Універсал Банк».

Разом з тим, висновок суду першої інстанції, що розрахунок заборгованості позичальника перед банком не відповідає умовам графіку погашення кредиту та розрахунковим документам (первинним бухгалтерським документам) щодо видачі та погашення кредиту, із врахуванням виключно висновку судової бухгалтерсько-економічної експертизи № 3092 від 20 травня 2019 року судова колегія не приймає до уваги із наступних підстав.

Згідно положень статті 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Відповідно до статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судова колегія вважає, що є безпідставним посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позову банку, на висновок судово-економічної експертизи № 3092 від 20 травня 2019 року, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення (стаття 110 ЦПК України).

Разом з тим, за умовами укладеного кредитного договору від 28 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 кредитного договору та укладеної до нього додаткової угоди визначені розмір наданих кредитних коштів, розмір відсотків, які підлягають сплаті за користування вказаними коштами, порядок та строки погашення кредиту та інші істотні умови, передбачені цивільним законодавством.

При цьому судова колегія враховує, що факт отримання коштів позичальником ОСОБА_1 не оспорювався, договір нею частково виконувався, недійсним кредитний договір або його окремі умови у судовому порядку не визнавались, а згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Таким чином, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія встановила, що факт отримання коштів ОСОБА_1 не оспорював ся, договір частково виконувався, недійсним кредитний договір або його окремі умови у судовому засіданні не визнавався, при зверненні в суд із позовом позивач надав розрахунок заборгованості з якого вбачається про рух коштів по даному кредитному договору та нарахування і погашення, які проводилися відповідачем по справі, порушення нею графіку черговості погашення коштів по договору із зазначенням оплати та прострочення заборгованості по кредиту, відсотках, пені.

Із врахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що заборгованість за кредитним договором № 06/1814-07 від 28.09.2007 року станом на 17 липня 2015 року становить 26 662,73 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 25 949 доларів США суми дострокового стягнення кредиту, 54,81 доларів США відсотки, 86,45 доларів США підвищені відсотки, які підлягають стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку у відповідності до вимог ст.ст. 526, 530, 623, 624, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1057 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із узваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 17 грудня 2019 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 06/1814-07 від 28.09.2007 року в розмірі 26 662,73 доларів США.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2023 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой