Справа №293/686/23
Провадження № 2/293/298/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Шателюк» про визнання права оренди земельної ділянки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області із позовом до Селянського фермерського господарства «Шателюк» про визнання права оренди земельної ділянки припиненим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2023 справа №293/686/23 передана на розгляд судді Збаражського О.М.

22.05.2023 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/686/23 про визнання права оренди земельної ділянки припиненим, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.07.2023.

14.06.2023 до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , згідно якої позивач просила її позов про визнання права оренди земельної ділянки таким, що припинене у закінченням строку дії договору оренди землі залишити без розгляду та повернути їй сплачений судовий збір в розмірі в сумі 2147,20 грн.

11.07.2023 сторони в підготовче засідання не з`явилися, будучи повідомленими у встановленому порядку.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу.

Пунктом 5 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України передбаченого, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача, яке не може бути обмежено судом, заява позивача підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про повернення судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Згідно з частиною третьою статті 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Питання повернення судового збору у разі залишення позову (заяви) без розгляду регулюється статтею 142 ЦПК України.

Вказаною нормою не передбачено повернення позивачу (заявнику) судового збору у разі подання та задоволення судом заяви про залишення позову (заяви) без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За змістом приписів статті 142 ЦПК України та статті 7 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду та задоволення такої заяви судом, судовий збір, сплачений при його поданні, позивачу не повертається.

Отже, вирішуючи в ухвалі про залишення позову без розгляду питання про повернення судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення, оскільки позов залишається без розгляду за заявою позивача.

Керуючись статтями 257, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Шателюк» про визнання права оренди земельної ділянки припиненим, у цивільній справі №293/686/23, залишити без розгляду.

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору з державного бюджету відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ