Справа № 357/5659/23
Провадження № 2/357/1860/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №6 цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що КП «Білоцерківтепломережа» (теплопостачальна організація) є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідач не сплачує кошти за надані послуги з опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами, в зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість перед КП «Білоцерківтепломережа» в сумі 54354 грн. 36 коп., за період з 01.12.2016 року по 01.04.2023 року, сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів - 11665 грн. 02 коп., та три відсотки річних - 4042 грн. 81 коп. Відповідач добровільно не сплачуює кошти за отримані послуги, а тому позивач просить суд стягнути примусово з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 22.05.2023 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. (а.с.19)

Позивач в судове засідання представника не направив, на адресу суду надійшла заява, представника позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» - Галини Малик, щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує. (а.с.26)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, до суду подав заяву про застосування строку позовної давності та заяву про розгляд справи у його відсутності.(а.с. 23-24, 25)

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».

Судом також встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість за спожиті послуги теплопостачання перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» в розмірі 54354 грн. 36 коп. за період з 01.12.2016 року по 01.04.20232 року, що підтверджується розрахунковим листом абонента, наданого позивачем. (а.с. 4-5)

Відповідно до наявних у справі відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.17).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого станом на 23.03.2023 р., ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2023 року на адресу відповідачів було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, яка залишилася без задоволення.(а.с.9)

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р., (діяв на правові відносини до 01.05.2019 р.) виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 09.07.2010 № 2479-VІ, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно ч.1 п. 1 ст. 6 згаданого вище Закону, передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення...

Відповідно до ч. 4 ст. 5 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р., національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, формує в межах своєї компетенції державну політику щодо встановлення цін на природний газ, тарифів на транспортування та постачання підприємствам і організаціям, які виробляють та надають житлово-комунальні послуги населенню.

Згідно з ч. 2 ст. 14 в редакції Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-4 від 24.06.2004 р. передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 (діючого законодавства з 01.05.2019 р.), ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктами 1,2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VІІІ від 09.11.2017 р. (діючого законодавства з 01.11.2019 р.), споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, відповідно Висновоку Верховного суду викладеного у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц).

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

А тому, згідно вищенаведених правових норм обов`язком відповідача є своєчасна оплата цих послуг згідно затверджених в установленому порядку тарифів.

Відповідач ОСОБА_1 заявив клопотання про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

За нормами ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Позивач направив позовну заяву з додатками на адресу суду 05.05.2023 року.(а.с. 12)

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 05.05.2020 року по 05.05.2023 року, що становить 29314 грн. 13 коп.

Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, КП БМР «Білоцерківтепломережа» просило суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 11665 грн. 02 коп.. та три відсотки річних за цей же період у сумі 4042 грн. 81 коп., з врахуванням заявленої у позовній заяві суми боргу у розмірі 54354 грн. 36 коп.

Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 29314 грн. 13 коп., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 7143 грн. 54 коп. та 2179 грн. 29 коп. відповідно. В той же час, до вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не застосовується спеціальний строк позовної давності тривалістю один рік.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за послуги постачання теплової енергії у розмірі 29314,13 грн., інфляційні витрати у розмірі 7143,54 грн., 3 % річних у розмірі 2179,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2 059 грн. 23 коп. ( грн. х 100 : 86 344,86 = 43%, 2481 грн. х 43% = 1 066 грн. 83 коп.).

Керуючись ст. 67,68,162 ЖК України, ст. 319, 322, 360, 526, 625 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» № 2479-VI від 09.07.2010 року, Правилами надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України за № 630 від 21.07.2005 року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими ПКМ України від 08.10.1992 року № 572 ( із змінами), ст. 4, 12, 76 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» борг в сумі 29314 грн. 13 коп., суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів - 7143 грн. 54 коп., та трьох відсотків річних в розмірі - 2179 грн. 29 коп., всього 38636 грн. 96 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» судовий збір у сумі 1476 грн. 02 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (адреса місця знаходження: вул.. Мережна, буд. 3, м. Біла Церква, Київська обл.., 09100, )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Б. І. Кошель