Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1515/23
Провадження № 2/553/2382/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2023 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,
Позивачі звернулися до Ленінського районного суду м. Полтави з цивільним позовом до відповідачів, в якому прохають:
Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , після смерті батька відкрилася спадщина на нерухоме майно, одним з яких була земельна ділянка, загальною площею 0,0163 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №678710, виданого Управлінням Держкомзему у м. Полтаві від 09.06.2010. Дана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить трьом співвласникам, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (який помер). 13.07.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В., на підставі якої відкрито спадкову справу. Постановою від 28.12.2022 нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Іншою постановою від 08.06.2023 нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у зв`язку з тим, що не було надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно. 24.05.2023 рішенням Ленінського районного суду м. Полтави у справі №553/127/23 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення розміру часток у спільній приватній власності, у звязку з тим, що вказаний спосіб захисту не є ефективним та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду. З метою реалізувати своє право на спадщину, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду із даним позовом, в якому прохають визнати за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Ухвалою суду від 20.06.2023 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
За ухвалою суду від 30.10.2023 підготовче провадження у справі було закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони, третя особа до суду не з`явились. Позивачі в позовній заяві прохали проводити розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалися.
За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом 20.12.2023 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із не прибуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.03.1963 про що в книзі актів громадянського стану зроблено відповідний запис №77 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06.03.1963 про що в книзі актів громадянського стану зроблено відповідний запис №78.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 07.02.2022 складено відповідний актовий запис №96.
Як убачається з матеріалів справи, співвласниками цієї земельної ділянки є ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Постановою приватного нотаріуса Якименко О.В. від 28.12.2022 №270/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні.
Постановою приватного нотаріуса Якименко О.В. від 08.06.2023 №124/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що ним не надано жодних правовстановлюючих документів, зареєстрованих у встановленому законом порядку, що підтверджують належності цього майна спадкодавцеві.
Виходячи із змісту постанов нотаріуса, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була заведена 13.07.2022 за заявою ОСОБА_1 , інший спадкоємець ОСОБА_2 подав заяву при прийняття належної йому частки спадщини, а спадкоємець ОСОБА_6 подала нотаріально посвідчену заяву про відмову від належної їй частки в спадщині.
Згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.05.2023 у справі №553/127/23 відмолено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України).
Водночас, згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Відповідно до ст.1220 ЦК України, відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
За ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Згідно із ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).
Відповідно до ч.1,ч.2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно з ч.1 ст.86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За змістом ст.89 ЗК України та глави 26 розділу І книги третьої ЦК України, спільною сумісною є спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 за №20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Водночас, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України).
За таких обставин, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець має право захистити свої права шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими.
Аналізуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі, оскільки у зв`язку зі смертю одного з співвласників частка у спільній сумісній власності якого не визначена за життя, спадкоємець позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, позивачі не мають іншої можливості захистити своє право, тому суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останніх підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності в порядку спадкування.
Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 536,80 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 536,80 грн судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідачі: Третя особа:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_6 . Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко Олексій Вікторович, адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, офіс. 204.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих