Справа № 344/1655/23
Провадження № 22-ц/4808/835/23
Головуючий у 1 інстанції Мелещенко Л. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_1 адвоката Романишина Д.М., позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката І.Костіва,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Романишина Дмитра Михайловича на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Мелещенко Л.В., 20 квітня 2023 року, у м.Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що з 14 лютого 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2020 року шлюб між сторонами був розірваний. Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Коштів, необхідних для нормального розвитку дітей, позивачу не вистачає. На утримання дітей щомісячно потребується сума у розмірі 21 000,00 грн, зокрема, вартість дитячого садка - 12 000,00 грн, витрати на одяг та продукти харчування орієнтовно 9000,00 грн.

Позивач працює, щомісячний її дохід становить мінімальну заробітну плату, що не дозволяє у повній мірі забезпечити утримання дітей, тому вона змушена постійно звертатися за грошовою підтримкою до своїх батьків. Угода про сплату аліментів між нею та відповідачем не укладалася.

Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, однак суми, які він перераховував не були фіксованими, сплачувалися ним у такому розмірі, в якому вважав за доцільне сам відповідач. Він є працездатним, працює за межами України, отримує хорошу заробітну плату, є здоровим. Матеріальне становище відповідача дозволяє йому здійснювати утримання дітей в заявленому розмірі, інших дітей чи непрацездатних родичів у нього на утриманні немає. За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 10500,00 грн до досягнення ними повноліття (а.с.1-3).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 9 000,00 грн (дев`ять тисяч гривень нуль копійок) щомісячно, починаючи з 31 січня 2023 року до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) (а.с.82-87).

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Романишин Дмитро Михайлович подав апеляційну скаргу.

Вказує, що ОСОБА_1 хоча і знаходиться тимчасово за межами території України, однак офіційно не працевлаштований так як є нелегалом, тому він не має постійного доходу, його доходи є мінливими. Може працювати по кілька днів на тиждень, притім із зароблених коштів повинен сплачувати оренду житла та харчування. Підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 також не займається, не отримує допомоги по безробіттю та інших соціальних допомог.

Долучені до матеріалів справи копії довідки КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР», квитанції на придбання лікарських засобів ТОВ «Подорожник Станіслав» від 18.12.2022 року, довідки ФОП ОСОБА_5 від 13.04.2023 року №вх.13-04, характеристики від 05.04.2023 року Крихівецького ліцею є недопустимими доказами, оскільки стороною позивача надано суду копії таких документів, а не оригінал. Окрім того, довідка КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР» не свідчать про те, що дитина часто хворіє, тобто потребує аліментів в більшому розмірі ніж визначено державою, а тільки констатовано факт проходження амбулаторного лікування станом на 14.04.2023 року. Дана довідка також не містить призначення лікарських засобів для амбулаторного лікування.

Копія квитанції на придбання лікарських засобів, видана ТОВ «Подорожник Станіслав» датована 18.12.2022 року, тобто вона не підтверджує причинно-наслідкового зв`язку із лікуванням ОСОБА_4 14.04.2023 року, окрім того не містить відомостей про покупця. В матеріалах справи відсутні документи, що б підтверджували перебування на лікуванні дітей на дату придбання ліків, а саме 18.12.2022 року.

Апелянт звертає увагу, що витрати на лікування є додатковими витратами та не є аліментами.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі по 2000 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня (а.с.94-98).

Представник ОСОБА_2 адвокат Костів І.Я. подав відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що жодних доказів того, що відповідач не працевлаштований і з яких причин ним не представлено. Так, не подано доказів перебування на обліку у центрі зайнятості у зв`язку з пошуком роботи, з яких причин він перебуває за межами України і у якій країні, а також що не отримує доходів за межами України. Також не подано і жодних доказів про його стан здоров`я. Немає жодного підтвердження того, що відповідач регулярно виконував свій обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей до звернення до суду.

Пояснення відповідача, що його доходи є мінливими є нічим іншим як намаганням ухилитися від утримання дітей.

Враховуючи, що відповідач має задовільний стан здоров`я, перебуває на території Чехії тривалий час, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти в розмірі менше половини місячних підтверджених позивачем витрат.

Просить рішення суду залишити без змін (а.с.106-108).

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка подала апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_1 адвоката Романишина Д.М., позивачки ОСОБА_2 та її представника адвоката І.Костіва, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є не обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9-10).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2020 року, що набрало законної сили 21 січня 2021 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано. Неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю (а.с.6-8).

Згідно свідоцтва про зміну імені Серії НОМЕР_1 від 07.04.2021 року ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.15)

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи №7575 та №7570 (а.с.5).

За змістом довідки № 1428 від 26 січня 2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської ради, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 і діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.11,12-13).

Позивачка працює у Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника старшим лаборантом. Загальна сума доходу за серпень 2022 року по січень 2023 року становить 33 341, 64 грн (а.с.14).

Згідно довідки фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 від 21.01.2023 року, що видана ОСОБА_2 , син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_3 відвідують заклад денного догляду за дітьми в ФОП ОСОБА_5 з вересня 2021 року. Вартість місячного абонемента станом на 01 січня, на 01 березня 2023 року складає для ОСОБА_4 відповідно 7500,00 і 8500 грн, для ОСОБА_3 - 4500 і 5500грн (а.с.16, 69).

Позивачкою долучено довідку КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР» про перебування на стаціонарному лікуванні з дітьми з 14.04.2023 року (гострий обструктивний бронхіт на тлі респіраторної інфекції) та розрахунковий чек (квитанція) щодо витрачених коштів на медикаменти у розмірі 914,73 грн (а.с.70,71), характеристику на ученицю 2-Г класу ОСОБА_3 , зі змісту якої виходить, що мати дитини постійно підтримує зв`язок з класним керівником. Пільг не має. В їдальні ліцею дочка харчується щодня (а.с. 72).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 нерухомого майна (а.с.68).

Інформації про доходи відповідача матеріали справи не містять.

Представник апелянта пояснив, що відповідач працює різноробочим у Чеській Республіці, нелегально, робота не має постійного характеру. З урахуванням всіх витрат має щомісяця заощадження в розмірі від 100 до 150 євро.

Позивачка у судовому засіданні пояснила, що від спільних знайомих їй відомо, що відповідач дійсно перебуває тривалий час у Чеській Республіці, працює на підприємстві, яке спеціалізується на виготовленні сонячних батарей, забезпечений житлом. Його заробіток становить 2000 євро на місяць. Підтвердити належними доказами такі обставини вона не може, оскільки їй достеменно невідома більш детальна інформація про місце перебування і роботи відповідача.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач є працездатною особою, на утриманні, окрім сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_3 , інших дітей немає, враховуючи рівень забезпеченості відповідача, який будучи за кордоном, не виконує жодні батьківські обов`язки та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, вважав необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 9000,00 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 31 січня 2023 року.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом частини 2 зазначеної статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2272 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Дочці сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 8 років та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилось 6 років.

Жодних доказів про те, що відповідач працевлаштований і з яких причин, ним суду не представлено. Так, не подано доказів про те, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості у зв`язку з пошуком роботи, з яких причин він перебуває за межами України і у якій країні, а також про його розмір доходів за межами України. Не подано і жодних доказів про його стан здоров`я.

Разом з тим, тимчасове нестабільне фінансове та матеріальне забезпечення відповідача не може свідчити про відсутність можливості надання утримання неповнолітнім дітям та про його матеріальний стан (матеріальну забезпеченість) взагалі.

Відповідач ОСОБА_1 просить призначити сплату аліментів на утримання дітей в розмірі 2000 грн (виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Виходячи із рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вони в однаковій мірі несуть тягар утримання дитини. Законом гарантований мінімальний рівень аліментів одного з батьків на рівні, не нижчому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак цей розмір застосовується в тих окремих випадках, коли існують об`єктивні обставини, які свідчать про неможливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Такі об`єктивні обставини мають бути підтверджені певними доказами про стан здоров`я відповідача і витрати на лікування, про неможливість працевлаштування і обмеження щодо виконання певних видів робіт, про наявність інших утриманців і витрати на їх утримання тощо.

Таким чином, апеляційний суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дитини, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дитини і її право на достатній рівень матеріального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, зокрема і наближеному до розміру прожиткового мінімуму.

Жодної інформації щодо доходів на час розгляду справи у суді першої чи апеляційної інстанцій, з яких можна було б зробити висновок про матеріальний стан, представник відповідача не надав як і інформації про відсутність доходу та відсутність можливості оплачувати аліменти.

Виходячи із приписів ст..ст. 12, 84 ЦПК України на кожну сторону покладений тягар доказування як вимог, так і заперечень.

Враховуючи характер правовідносин між сторонами, апеляційний суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь позивача, на утриманні якого перебувають діти, який зазвичай є більш слабкою стороною у таких сімейних відносинах, тобто правові відносини позивача з відповідачем фактично не є рівними у поданні доказів про доходи платника аліментів, оскільки обставини надають можливість платнику аліментів не надавати повної інформації про свої доходи, а обізнаність особи, на утриманні якої перебувають діти, про доходи платника залежить від волі останнього.

Отже, докази про неможливість сплати визначеної судом суми аліментів, які б відтворювали повні обставини справи, повинен подати саме відповідач, оскільки він заперечує розмір аліментів.

Таким чином, суд виходить з того, що апелянт є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, не представив жодних даних про свої доходи, в матеріалах справи відсутня інформація про наявність на утриманні відповідача інших дітей, що дає йому можливість матеріально утримувати дітей на рівні, вищому від половини прожиткового мінімуму.

Діти мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, тому колегія з урахуванням встановлених обставин по справі, вартості товарів та послуг на день вирішення спору, висновків про матеріальне становище відповідача та дітей, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру аліментів на кожну дитину за рахунок відповідача у розмірі 4500 грн, оскільки в цілому з урахуванням такого розміру аліментів для дитини забезпечуватиметься щомісячний дохід в розмірі, необхідному для забезпечення потреб дітей для їх гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Суд першої інстанції на день ухвалення оскаржуваного рішення правильно визначився із характером спірних правовідносин, їх правовою кваліфікацією, повно і всебічно встановив обставини справи та надав належну правову оцінку наявним у справі доказам і доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1ст.192 СК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Романишина Дмитра Михайловича залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 18 липня 2023 року.