Провадження № 2/333/4345/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.04.2015 року був розірваний. Від даного шлюбу мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з відповідачем. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, відповідач виїхала разом із донькою до Федеративної Республіки Німеччини, що в повній мірі відповідає інтересам їх спільної з відповідачем доньки. Разом з тим, відповідач всіляко перешкоджає спілкуванню позивачу з дитиною, що полягає у навмисному ігноруванні його дзвінків з надуманих підстав. Посилаючись на зазначені вище обставини просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 та встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з донькою такі способи участі, без обов`язкової присутності матері ОСОБА_2 : щопонеділка, починаючи з 19.00 за Київським часом, не менше 1 години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); щосереди, з 19.00 за Київським часом, не менше 1 години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); щоп`ятниці, з 19.00 за Київським часом, не менше 1 години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); 26 квітня (День народження доньки), починаючи з 09.00 за Київським часом, не менше 30 хвилин у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); 05 листопада (День народження позивача) починаючи з 17.00 за Київським часом, не менше 30 хвилин у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); Новий рік: 31.12 з 13.00 за Київським часом не менше години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); 8 березня (08.03. кожного року): з 19.00 за Київським часом, не менше 1 години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); Пасха (щорічна зміна дати): з 19.00 за Київським часом, не менше 1 години у режимі відеозв`язку (телефонного зв`язку); понеділок-середа-п`ятниця особисті зустрічі з дитиною тривалістю мінімум 1 година на прогулянку (з правом відвідування закладів громадського харчування, центрів дозвілля для дітей, парків, скверів, кінотеатрів) після 18.00 за місцевим часом під час перебування позивача у Федеративній Республіці Німеччина, іншій місцевості за місцем проживання дитини; два вихідні дні постіль один раз на місяць за попередньою домовленістю між дитиною та батьком, з врахуванням графіку навчання, додаткових занять та канікул дитини під час перебування позивача у Федеративній Республіці Німеччина, іншій місцевості за місцем проживання дитини.

Також позивачем разом із позовною заявою подано клопотання про направлення компетентному органу Федеративної Республіки Німеччина судового доручення про вручення відповідачу примірника позовної заяви, а також ухвали про відкриття провадження в цивільній справі за вказаним позовом, повідомлень суду про час та місце слухання справи, інших необхідних документів, визначених процесуальним законодавством України.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є громадянкою України, проте тимчасово проживає на території Федеративної Республіки Німеччина.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

- юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Розглядаючи справи за участю іноземного елемента, судам слід з`ясовувати наявність чинного між державами договору та за його наявності порядку регулювання спірних правовідносин, що виникли.

Статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачені загальні правила підсудності судам України справ з іноземним елементом. Підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.

Згідно із п. 12 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, яка набрала чинності для України 14.04.1995 року, (далі Конвенція), якщо в частинах II-V цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Конвенції правовідносини батьків і дітей визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої постійно проживають діти.

Таким чином, відповідно до вище зазначених норм права, вказана справа підсудна Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Розділом ХІ ЦПК України визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідачем у даній справі є громадянка України ОСОБА_2 , яка тимчасово проживає на території Федеративної Республіки Німеччина, проте позивачем взагалі не вказується адреса її мешкання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції Договірні Сторони надають один одному правову допомогу, у тому числі, шляхом вручення документів.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Конвенції доручення про вручення документів повинні бути також зазначена точна адреса одержувача і найменування документа, що вручається. Таким чином, без зазначення у позовній заяві місця проживання відповідача, доручення про вручення документів не може бути виконане.

У разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою, використовується Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 2.1 розділу ІІ вказаної Інструкції, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Згідно з п. 2.3 розділу ІІ Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Також слід зазначити, що положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26.05.1988 року, номер заяви 10563/83, пп. 24- 33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, 16.12.1999 р., номер заяв 24724/94; 24888/94, пп. 83-89).

Відтак суд, у разі відкриття провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

Позивачем подано до суду позовну заяву, її копію та додатки до позову, які не відповідають вищевказаним нормам законодавства.

На підставі зазначеного, оскільки відповідач ОСОБА_2 є громадянкою України, проте тимчасово проживає на території Федеративної Республіки Німеччина, позивачу слід надати в двох примірниках належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на німецьку мову, для вручення їх відповідачу та вказати точну адресу її проживання на території Федеративної Республіки Німеччина.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позивачу надається строк для усунення зазначених вище недоліків, в іншому випадку вона буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175-177, 185, 254 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик