Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Калабухової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчий комітет Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 21липня 2001 року між її донькою, ОСОБА_3 , та відповідачем укладений шлюб, який 26листопада 2013 року розірваний. За час шлюбу в подружжя народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживав разом з матір`ю. Відповідач як батько майже з народження дитини не брав участі у житті, вихованні, навчанні сина та не надавав йому матеріальної допомоги.

10 березня 2022 року ОСОБА_5 (до шлюбу ОСОБА_6 ) померла, а малолітній ОСОБА_2 залишився проживати зі своєю бабусею позивачкою у справі. Наказом служби у справах дітей Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області № 18 від 07.09.2022 дитину тимчасово влаштовано до сім`ї ОСОБА_1 .

При цьому батько дитини, ОСОБА_2 , й надалі продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов`язків, тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , про що надано відповідний висновок № 115 від 30.09.2022.

На підставі викладеного, позивачка змушена звернутись до суду та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, ОСОБА_1 просить встановити над дитиною та його майном опіку та призначити позивачку опікуном.

02.05.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

16.06.2023 підготовче провадження закрито, вирішено питання про витребування від органу опіки та піклування висновку про можливість позивачки бути опікуном та призначено судовий розгляд цивільної справи.

В судовому засіданні 04.07.2023 позивачка та її представник заявлені позовні вимоги підтримали повністю, пояснивши, що майже з народження ОСОБА_4 проживає з бабусею ОСОБА_1 , виховується та утримається нею. Мати дитини рідко займалась доглядом за сином, а батько без поважних причин взагалі ніколи ним не опікувався та не надавав кошти на утримання. Будь-яких договорів щодо тимчасової опіки над дитиною відповідач та позивачка не укладали, при цьому остання не чинила перешкоди у спілкуванні батька з хлопчиком.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, вважав необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, під час підготовчого провадження надав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 та стягнення аліментів на його утримання. Також 26.05.2023 в підготовчому судовому засіданні просив проводити судовий розгляд за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи,доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Олександрівської сільради Юр`ївського району Дніпропетровської області 10.09.2012 (а.с. 13).

Мати дитини, ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Вербківської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області 14.03.2022 (а.с. 15).

Як виходить зі свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Юр`ївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, шлюб між батьками дитини розірвано 26.11.2013 (а.с. 14).

За інформацією виконкому Вербківської сільської ради малолітній ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але проживає разом з бабусею (позивачкою у справі ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 , (а.с. 19)

Дитина не обліковувалась у службі у справах дітей Вербківської сільради як така, що перебуває в складних життєвих обставинах та потребує сторонньої допомоги (а.с. 27).

Фактично вихованням та утриманням хлопчика займається бабуся ОСОБА_1 , яка створила умови для його проживання, навчання, розвитку та лікування, про що свідчить інформація з органів місцевого самоврядування та закладу охорони здоров`я. Наказом начальника служби у справах дітей Вербківської сільради № 18 від 07.09.2022 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після смерті матері залишився без батьківського піклування, влаштований в сім`ю позивачки (а.с. 17, 18, 20, 21, 26).

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Норми цієї статті зобов`язують батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до висновків органу опіки та піклування Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити опікуном над дитиною ОСОБА_1 (а.с. 22-24, 68-70).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , батько хлопчика, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, навчанням та вихованням сина не займається, не турбується про нього, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, не утримує матеріально. Доказів, які б спростовували такі обставини, або на підтвердження поважності причин невиконання батьківських обов`язків, а також укладення договору з ОСОБА_1 про участь у вихованні дитини, відповідач не надав. До того ж в підготовчому судовому засіданні та в поданій суду письмовій заяві підтвердив свою відмову від батьківських прав та виконання обов`язків (а.с. 52).

Виходячи з інтересів дитини, з урахуванням того, що відповідач свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини без поважних причин, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Суд також вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів на дитину на підставі ч.ч. 2 та 3 ст. 166 СК України, за якими особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач зі свого боку доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою малолітню дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що ОСОБА_2 має можливість надавати утримання дитині.

Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства».

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача. Також суд звертає увагу, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього непрацездатних дружини, батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду відомостей щодо свого стану здоров`я,майнового стану чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також суд звертає увагу відповідача, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Крім того, суд роз`яснює відповідачу норми ст. 169 СК України, за якими мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи, що матір малолітнього ОСОБА_2 померла, суд вважає необхідним передати дитину під опіку ОСОБА_1 , яка перебуває з хлопчиком в родинних відносинах та має можливості виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), про що свідчать наявні в матеріалах справи документи (а.с. 71-81,85).

Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка не сплачувала судовий збір при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 2 147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчий комітет Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 14 від 10.09.2012, складений виконавчим комітетом Олександрівської сільради Юр`ївського району Дніпропетровської області).

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити опікуном над ним та над його майном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на користь опікуна ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.04.2023 та до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , в дохід держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар