КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/643/23
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди,
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 13.01.2022 року о 22 годині 08 хвилин, на вул. Г.Прикордонників, 2 в м. Одесі, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.13.3 «Правил дорожнього руху України», не врахував дорожню обстановку при зустрічному проїзді, не обрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним мені автомобілем Chevrolet державний номер НОМЕР_2 який, рухався у зустрічному напрямку.
Позивач зазначає, що на місце пригоди були викликані працівники поліції, які оформили: протокол ДТП, схему ДТП, відібрали пояснення від учасників та свідків ДТП, склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 та була видана довідка проДТП.
Вказана дорожно-транспортна пригода трапилась у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху.
28.03.2022 року постановою Київського районного суду м. Одеси (справа № 947/3581/22) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень в дохід держави.
Також позивач вказує, що автомобілю марки Chevrolet державний номер НОМЕР_2 , що належить йому направі власності, в результаті ДТП були спричинені пошкодження механічного тину: пошкодження переднього бампера; пошкодження передньої лівої фари; Пошкодження лівого крила.
Відповідно до висновку експерта №18-22B експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 від 21.03.2022 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 13.01.2022року визначена рівною 72 481,13 грн.
Відповідно до полісу №AT/0709875 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхування автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , страховиком АТ «СГ «ТАС», позивачу частково було відшкодовано завдану шкоду та було виплачено грошову суму у розмірі38 120,12грн.
Позивач посилається на, що Законом «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов?язані відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого упорядку, встановленому законодавством.При цьому норми вказаного Закону обмежуютьрозмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема:межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством(стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов?язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу;згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Різниця між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту складає 34 361,01 грн.
Позивач посилається на те, що у постанові від 02 грудня 2015 року у справі N? 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов?язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
А тому, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред?явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Отже, не відшкодована сума майнової шкоди становить 34 361,01 грн.
Власником автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , у зв?язку з чим позивач вважає, що саме знього повинна бути стягнена грошова компенсація завданої мені майнової шкоди.
Загальна сума грошової компенсації спричиненої майнової шкоди на думку позивача становить 34 361,01 грн.
При цьому, внаслідок ДТП позивачу була спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: позивач та його сім`я позбавлена можливості у користуванні пошкодженим транспортним засобом; позивач змушений витрачати значний час по усуненню наслідків вказаної дорожньої-транспортної пригоди; позивач відчув почуття розчарування та моральні хвилювання;також позивачу були спричинені інші моральні страждання.
Грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду позивач оцінює у розмірі35 000,00 грн.
З урахуванням усіх наведених віще підстав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 28.04.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 08.11.2023 року позивач не з`явився, однак звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце судових засідань повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які наявні у матеріалах справи, у судові засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзиви на позовну заяву не надали.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на те, що позивач доводить розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що саме позивачем не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Так матеріалами справи встановлено, 13.01.2022 року о 22 годині 08 хвилин, на вул. Г. Прикордонників, 2 в м. Одесі, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Mitsubishi, державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.13.3 «Правил дорожнього руху України», не врахував дорожню обстановку при зустрічному проїзді, не обрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним мені автомобілем Chevrolet державний номер НОМЕР_2 який, рухався у зустрічному напрямку.
28.03.2022 року постановою Київського районного суду м. Одеси (справа № 947/3581/22) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень в дохід держави.
Відповідно до вимог ст. 82 ч. 4 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до висновку експерта №18-22B експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_2 від 21.03.2022 року, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 13.01.2022року визначена рівною 72 481,13 грн.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961-ІУ у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до полісу №AT/0709875 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхування автомобіля марки Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1 , страховиком АТ «СГ «ТАС», позивачу частково було відшкодовано завдану шкоду та було виплачено грошову суму у розмірі38 120,12грн.
Різниця між страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту складає 34 361,01 грн.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 20.01.16р. по справі № 6-2808цс15 надано роз`яснення стосовно того, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК У країни.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування заподіяної шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті її порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Враховуючі що відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого, вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи.
Згідно правової позиції Верховного суду України від 20 січня 2016 р. по справі № 6- 2808цс15 - суд дійшов до наступного висновку: «...право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована.
Відповідно до положення часток 1 та 2 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Щодо стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд дійшов до таких висновків.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункти 3, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями).
Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє стверджувати, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
При визначенні розміру моральної шкоди суд керується тим, що сам по собі факт ДТП є психотравмуючою подією для людини, безумовних моральних страждань зазнає людина і при неможливості вести звичний спосіб життя через пошкодження свого майна.
Крім того, втрата автомобіля створила для позивача та його сім`ї незручності для пересування, втрата часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).
В даному випадку суд вважає доведеним понесені судові витрати у розмірі 4984,80 гривень, з яких 3000,00 грн. витрати за проведення експертизи та 1984,80 грн. судовий збір, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за спричинену майнову шкоду, необхідну для проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 34 361 (тридцять чотири тисячі триста шістдесят одна) грн. 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1948 (одна тисяча дев`ятсот сорок вісім) грн. 80 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя Петренко В. С.