Справа № 641/2623/21
№ провадження 2/646/59/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2023 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Соболь Ю.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
за участю представника позивача адвоката Ковтунової Л.Ю.
ОСОБА_1 15.09.2021 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що від народження відповідач не приймає участі у її вихованні, не спілкується з нею та взагалі не цікавиться її станом здоров`я, розвитком, навчанням, повністю ухилившись від виконання батьківських обов`язків. Крім того, позивач вказує, що на цей час вона створила сім`ю, зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 , який разом з нею виховує доньку, яка вважає його своїм татом.
Ухвалою суду від 14.02.2023 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначеного до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 30.05.2023 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат Ковтунова Л.Ю. позовні вимоги підтримала, пояснивши, що з 22.06.2002 позивачка знаходилася у шлюбі з ОСОБА_5 . Під час шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 30.09.2015 шлюб було розірвано. 26 грудня 2015 року позивачка змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_7 ». Після припинення сімейних відносин з ОСОБА_1 у 2015 році позивачка познайомилася з громадянином Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила спільну з ним доньку - ОСОБА_8 . Відповідач подав до відділу РАЦС заяву на підтвердження свого батьківства, у зв`язку з чим саме він зазначений батьком дитини у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 05.07.2016. Після народження дитина ОСОБА_9 мешкала постійно разом зі своєю матір`ю. Спочатку позивачка винаймала житло по АДРЕСА_1 , а в 2018 році вона разом з дитиною стали мешкати в належній їй на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . До ОСОБА_10 ніколи однією сім`єю з позивачкою та їх спільною дитиною не мешкав. Десь у перший рік життя дитини біологічний батько приблизно 5-10 разів навідував свою дочку, але потім припинив зустрічі з дитиною. Ще якийсь невеликий проміжок часу він спілкувався з позивачкою за телефоном, а у 2017 році зник з життя ОСОБА_1 та дитини, повністю припинивши спілкування з ними. До ОСОБА_10 ніколи не надавав постійної матеріальної допомоги дитині та її матері, лише приносив декілька разів подарунки у перший рік життя дочки. З часом позивачка налагодила свої відносини з колишнім чоловіком ОСОБА_5 та 22 лютого 2020 року вони знову уклали шлюб. Після укладення шлюбу саме ОСОБА_1 займається вихованням дитини, приймає активну участь в її утриманні, ставиться до неї як до рідної, а дитина вважає ОСОБА_1 своїм батьком, бо інший батько їй не відомий. У подальшому ОСОБА_1 має намір удочерити ОСОБА_11 .
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав.
Направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За положеннями частини третьої статті 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надав до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_12 та заяву про розгляд справи без його участі.
Суд, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та з`ясувавши думку органу опіки та піклування, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнаму, та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що відповідно до спільної заяви громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_14 про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини, ОСОБА_1 не є батьком цієї дитини. Згідно заяви батьків про визнання батьківства батьком дитини є громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнаму ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Від народження дитини відповідач у справі проживав окремо від доньки. Дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
З повідомлення КНП ?Міська дитяча поліклініка №12? Харківської міської ради встановлено, що дитиною опікується позивач. До ОСОБА_10 за медичною допомогою з дитиною до поліклініки не звертався, жодного разу станом здоров`я дівчинки не цікавився. За інформацією Спеціалізованої школи № 304 у м.Києві, де наразі проживає позивач разом з дитиною, як внутрішньо переміщені особи, навчанням та розвитком дитини займається ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про шлюб 22.02.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 повторно зареєстрували шлюб між собою. Крім того, мають спільного сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
З висновку психолога, складеного за результатами психологічного обстеження дитини, встановлено, що ОСОБА_11 не пам`ятає свого біологічного батька, при зображенні малюнку ?Моя родина? дитина намалювала всіх членів своєї родини маму, брата, себе та названого батька ОСОБА_16 , зобразивши себе, в оточенні батьків з однієї та іншої сторони, що свідчить про участь в житті дитини мами та ОСОБА_17 . Біологічного батька на малюнку не зображено, бо його дитина не відносить до значущих людей в своєму житті. Що підтверджує відсутність психологічної прив`язки до нього, отже позбавлення його батьківських прав не спричинить жодних психологічно небезпечних наслідків для психіки дитини, психологічний комфорт дитині в колективі, надалі в школі, може бути забезпечений шляхом визнання участі в її житті ОСОБА_18 , як батька та людини, яка піклується про неї.
Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що він вдруге зареєстрував шлюб зі своєї дружиною ОСОБА_1 , вони разом виховують спільного сина ОСОБА_15 та доньку позивачки ОСОБА_11 , які він вважає своєю донькою, опікується нею, займається вихованням та має намір її удочерити, оскільки дитина сприймає його як рідного батька. Відповідач не цікавиться життям ані позивачки, ані дитини понад п`ять років. Аналогічні пояснення надали у судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які є близькими друзями родини ОСОБА_21 .
Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.
З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради за № 196 від 30.05.2023, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 запрошувався на співбесіду, однак не з`явився до служби у справах дітей, пояснень чи документів не надав. Крім того, з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні доньки ОСОБА_11 та щодо усунення перешкод у спілкуванні з донькою з боку матері не звертався.
Таким чином, обставини справи свідчать про те, що окреме проживання дитини від батька не було домовленістю у родинному колі, а викликано байдужою до долі дитини поведінкою відповідача, відсутністю належного піклування та турботи як про доньку, так і про сім`ю в цілому. Від народження ОСОБА_11 позивач з донькою проживає окремо від відповідача, за весь цей час він не виявляє інтересу до дитини, не бажає її виховувати, дбати про захист її інтересів, сприяти у її фізичному, духовному розвитку, забезпечувати матеріально та стати справжньою підтримкою, особливо у період повномасштабної війни та соціальної вразливості неповнолітньої.
Відповідач за весь цей час, починаючи з 2017 року, не поцікавився долею дитиною та її потребами.
З викладеного вбачається, що відповідач понад 6 років не проявляє до доньки жодної батьківської любові та турботи, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, станом здоров`я, бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з нею.
Як встановлено із висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки відповідатиме інтересам дитини, оскільки ОСОБА_2 свідомо самоухилився від виконання своїх обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Незалежно від місця проживання та роду занять відповідача, він зобов`язаний постійно приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей. Суд зазначає, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; недостатнє спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьківських прав.
Вищевикладені обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням доньки, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні.
З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком Департаменту служб у справах дітей, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, відповідатиме її інтересам.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_22 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не піклується про неї на протязі шести, а отже не має тісного психологічного зв`язку з нею, суд з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 486/341/22, провадження № 61-180св23 від 27.06.2023 приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
За положеннями ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Керуючись ст.ст. 2, 23, 76-81, 90, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.164, 166 Сімейного Кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити громадянина Соціалістиної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15.09.2021 і до досягнення дитиною повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 10.07.2023.

Головуючий : І.М.Демченко