Справа № 281/590/23
Провадження № 2/279/1919/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №281/590/23 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внваслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внваслідок ДТП, вказавши, що 30.09.2022 року о 11.00 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки "Opel Astra" д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні,12-А та Горького,5 в смт. Лугини, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого відбулось зіткнення з атомобілем марки "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.11.2022 року, у справі №281/374/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушенння, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". Відповідно до звіту №2462 від 14.11.2022 роу про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_2 становить 28830,23 грн. 28.11.2022 року відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28830,23 грн. власнику транспортного засобу, ОСОБА_1 . Згідно звіту №52/22 про оцінку колісного транспортного засобу з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу станомна 30.09.2022 року, яку замовила ОСОБА_4 , становить 55877,73 грн. Витрат на проведення оцінки завданих збитків становлять 2000,00 грн. Відповідач їй устно відмовив у виплаті різниці між виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром збитків зазначених в звіті №52/22, пославшись на те, що цю різницю має сплатити ОСОБА_3 , як франшизу в розмірі 4000,00 грн. 15.12.2022 року ОСОБА_3 здійснив виплату коштів в розмірі 3200,00 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду (різницю вартості між фактичним розміром спричиненої шкоди та страховою виплатою) в сумі 27047,50 грн., 2000,00 грн. витрат на проведення оцінки завданих збитків та понесені судові витрати зі сплати судового збору та судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3500 грн. та зі сплати судового збору.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням зносу, ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" було замовлено проведення оцінювань у ФОП ОСОБА_5 . Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №2462 від 14.11.2022 року, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку становить 33243,28 грн. Сума страхового відшкодування була виплачена позивачу в розмірі 28830,32 грн. (за вирахування франшизи у розмірі 3200,00 грн.). Оскільки ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" було проведено огляд транспортного засобу, замовлено проведення оцінки збитків, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у відповідача відсутній обов`язок приймати до уваги звіт наданий позивачем. Крім того, з висновку наданому позивачем вбачається штучне та необгрунтоване завищення розміру завданого збитку. також зазеачив, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу завищені, в задоволленні позову просив відмовити.

Відповідь на відзив позивачем не подано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст.16 ЦК України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т.ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.

За вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30.09.2022 року о 11.00 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки "Opel Astra" д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Героїв Небесної Сотні,12-А та Горького,5 в смт.Лугини, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого відбулось зіткнення з атомобілем марки "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.11.2022 року, у справі №281/374/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушенння, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

У силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи справу, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

На час розгляду справи в суді вказана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія ОСОБА_3 у настанні дорожньо-транспортної пригоди 20.09.2022 року і не підлягає доказуванню.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт них засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зістаттею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно достатті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. за N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відповідно до положень ст.36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право; на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Відповідно до звіту №2462 від 14.11.2022 роу про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "ВАЗ 21104" д.н.з. НОМЕР_2 становить 28830,23 грн.

Відповідно до п. 36.7 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Таким чином, якщо позивач не згодна з сумою страхового відшкодування, вона не позбавлена можливості оскаржити це в суді.

На підставі норм Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач звернулась до ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" за виплатою страхового відшкодування.

28.11.2022 року відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28830,23 грн. власнику транспортного засобу, позивачу у справі, ОСОБА_1 .

Натомість виплата страхового відшкодування позивачем не оскаржувалася, тобто погодилася з виплатою, не заперечувала проти її розміру, при цьому будь-яких зауважень до проведеного огляду пошкодженого автомобіля та визначення вартості завданого збитку позивач не пред`являла, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, ст.ст. 979, 1166,1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ "Українська Страхова компанія" "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внваслідок ДТП відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство "Українська Страхова Компанія"Княжа Вієнна Іншуранс Груп", місце знаходження: 04050, м. Київ вул.Глибочицька, 44, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом