ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8405/23 Справа № 183/270/22 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Олена Анатоліївна, на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року в цивільній справі номер 183/270/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,82 га, кадастровий номер :02:004:0087 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №130064 від 09 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації №967 від 07 жовтня 2002 року.

26 березня 2004 року між позивачем, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірмою «Олімпекс-Агро», як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки №04:09:126:01289, відповідно до якого ОСОБА_1 надав ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,82 га, кадастровий номер :02:004:0089, терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів, який в подальшому пролонговано без згоди позивача, документи з приводу чого відсутні.

29 березня 2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем, і ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», як новим орендарем, укладено додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі б/н.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року зі згоди орендодавця, яка виражається шляхом підписання даної угоди, ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони, передбачені в договорі оренди. Вирішено внести зміни/доповнення в договір оренди в п. 2.2. орендна плата, розділу 2 умови договору та викласти його у наступній редакції: «п. 2.2. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі та становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем»; «п. 2.3. Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту збирання врожаю орендарем».

На момент звернення позивача до суду відповідач так і не провів в повній мірі розрахунок за оренду земельної ділянки у грошовій формі. Існує заборгованість із виплати орендної плати. Тобто можна зробити висновок про системність несплати в повному обсязі орендної плати за договором оренди земельної ділянки.

Позивачем неодноразово в період з 2018 року по 2021 рік подавались ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» заяви про виплату орендної плати як в грошовій так і в натуральній та відробітковій формі, але ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» жодного разу відповіді та послуг не надало.

ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» у період з 2018 року по 2021 рік включно взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставки 1 тони соломи до садиби орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га (оранка та культивація). Даний вид орендної плати, який сторони передбачили в договорі оренди, для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач має підсобне господарство та присадибну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за території Дніпропетровської області, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання, а також реалізації надлишків. Саме за рахунок ведення особистого селянського господарства позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції). Систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати орендної плати як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі є грубим порушенням прав позивача, як орендодавця.

Пунктом 12.3. договору встановлено, що договір може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав.

Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки в частині невиплати орендної плати в натуральній та відробітковій формах за 2017-2021 роки, а також несплата орендної плати в грошовій формі є істотним порушенням його прав, оскільки доходи отримані від передачі земельної ділянки в оренду, є засобом існування для нього та членів його сім`ї, а тому з урахуванням приписів ст. 526, 651 ЦК України, п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є достатні підстави для розірвання спірного договору оренди.

Позивач просив суд розірвати договір оренди землі б/н, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», зареєстрований Дніпропетровською обласною філією комунального підприємства «Центр державної реєстрації», номер запису про право (в державному реєстрі прав) 27043265, про оренду земельної ділянки площею 2,82 га, кадастровий номер :02:004:0087.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник О.А., подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідачів.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , послався на п. 4.3 додаткової угоди від 29 березня 2018 року, згідно з якою сторони домовились внести зміни до розділу 2 «Орендна плата» та викласти його в наступній редакції: «п. 4.1. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

При цьому, на переконання суду першої інстанції згідно з договором, укладеним сторонами, з урахуванням внесених додатковою угодою змін орендар не брав на себе обов`язок здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця та безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця, безумовно та за відсутності письмової заяви орендодавця. А пояснення позивача про те, що такі заяви подавалися, приймалися службовою особою та ігнорувалися, без підтвердження таких обставин належними доказами (відмітками про прийняття службовою або посадовою особою підприємства, канцелярією, про доставку засобами доставку поштового зв`язку, кур`єрською чи фельд`єгерською службами, тощо) має характер припущень, а тому не приймається судом до уваги.

При цьому суд взагалі не з`ясував «загальновідому» процедуру подання таких заяв, та не надав оцінку тому що будь-які журнали-реєстрації таких заяв, або відомості з даного питання на підприємстві - відсутні.

Умови додаткової угоди від 29.03.2018 року не передбачають чітко прописаної процедури подачі письмової заяви орендодавцем, навпаки містять обов`язок орендаря внести орендну плату, в тому числі у виді оранки та культивації земельної ділянки орендодавця, поставку 1 тони соломи до садиби, що не може бути тотожним обов`язку орендодавця.

Жодним з відповідачів не заперечувався під час розгляду справи факт не здійснення оранки і культивацію присадибної ділянки орендодавця та не постачання 1 тони соломи до садиби орендодавця, зазначаючи, що це не є обов`язковим.

Тобто, відповідачі узяли на себе такі зобов`язання за договором, а договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Доказів того, що ТОВ «Агрофірма «Олімпекс Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» здійснювали дії щодо належного виконання спірного договору оренди у вказаній частині, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідачі суду не надали, що є їх процесуальним обов`язком, і таких обставин суд не встановив.

Від ТОВ «АП «Придніпровське» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У 2004 році між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» був укладений договір оренди землі (далі - Договір). Згідно з яким позивач передав в оренду відповідачу-1 земельну ділянку з кадастровим номером:02:004:0087, площею 2,82 га в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В даній редакції договору сторонами погоджено фіксовану відсоткову ставку орендної плати в грошовій формі, що становить в грошовому виразі 475,10 грн, а от можливості погодження виплати орендної плати в альтернативних формах, як то натуральна, відробіткова форма орендної плати, як і проведення орендарем безкоштовних послуг сторонами договором не погоджувалось. Орендна плата виплачувалась ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» тільки в грошовій формі згідно з умовами договору.

Не можна ототожнювати поняття «безкоштовні послуги» та «натуральну, відробіткову форми орендної плати». Більш того Товариство надаючи на підставі поданої письмової заяви орендодавця безкоштовні послуги не сплачує як податковий агент за безкоштовне податки та збори до бюджету, тому що для орендодавця ці послуги не є оплатою (не дохід), а додаткові блага неоцінені в грошовому еквіваленті.

За умовами спірного договору сторони не погоджували альтернативні форми виплати орендної плати.

Розрахунок у натуральній формі є лише способом оплати в межах основного орендного платежу, що підлягає оплаті за договором, а відробіткова форма виплати орендної плати з урахуванням вищезазначених змін взагалі не передбачена ані законодавством, ані умовами договору.

Відповідно до Додаткової угоди від 29.03.2018 року, якою були внесені зміни до договору, а саме: п. 4.1. внесені зміни в розділ «Орендна плата», п. 2.2 за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем». В даній редакції договору з урахуванням внесених змін додатковою угодою від 29.03.2018 року сторонами погоджено здійснення ТОВ «АП «Придніпровське» безкоштовних послуг виключно на підставі поданої письмової заява орендодавця, тобто в даному випадку ОСОБА_1 , крім того, сторони не дійшли згоди щодо об`єму безкоштовного завезення товариством соломи.

На час укладення додаткової угоди від 29.03.2018 року Законом не передбачено такої самостійної форми орендної плати, як відробіткова, а натуральна форма тільки за згодою сторін, яка має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати, що ще раз підтверджує те, що натуральна форма не є безкоштовною соломою, а є способом виплати орендної плати в межах суми нарахованої в грошовій формі.

Враховуючи зазначене, безкоштовне завезення соломи та безкоштовна оранка, культивація присадибної ділянки орендодавця за своєю сутті не є самостійними формами орендної плати, а були додатковими обов`язками з 2018 року ТОВ «АП «Придніпровське» за умови подання письмової заяви орендодавцем, що останнім здійснено не було. Долучені позивачем до матеріалів справи заяви на проведення безкоштовних послуг товариству не подавались, мають ознаки фальсифікованих доказів «нібито» звернення, тому не є належними та достовірними доказами в розумінні ЦПК України.

ТОВ «АП «Придніпровське» не має заборгованості перед позивачем за спірним договором, останній отримав все на що розраховував при укладанні договору з урахуванням укладеної додаткової угоди до нього, а його вимоги безпідставні та необґрунтовані, в матеріалах справи відсутні належні докази невиконання умов договору товариством.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» адвокат Руднєва І.В. з доводами апеляційної скарги не погодилась, просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримане ним 18 жовтня 2023 року рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 208).

Відповідач ТОВ «Агрофірма «Олімпекс-Агро» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримане ним 17 жовтня 2023 року рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 207).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих

учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП №130064, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 09 грудня 2002 року, ОСОБА_1 (пай № НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,820 га, кадастровий номер :02:004:0087, розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 11).

В 2003 році між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» укладений договір б/н оренди земельної ділянки, засвідчений у Василівській сільській раді, про що вчинено запис засвідчення факту державної реєстрації за №282 26 березня 2004 року та зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 14 березня 2005 року за №04:05:126:01289, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку №87 розміром 2,820 гектарів вартістю згідно з кадастровою оцінкою державного органу земельних ресурсів, яка на момент укладення договору становить 31673,00 грн. Місце розташування земельної ділянки визначається в плані (схемі), що є додатком до Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 12).

За п. 2.1 Договору оренди земельна ділянка передасться в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. 2.2 Договору оренди за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% від грошової оцінки землі, згідно з Указом Президента України від 02.02.2002 року №92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року, що становить 475,10 грн. Вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець також має переважне право придбання у орендаря сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Орендар сплачує орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно з чинним законодавством. Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року. Орендар може перенести термін виплати орендної плати тільки за умови погодження з орендодавцем. Земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується орендарем у встановлений законом термін.

Пунктом 2.3 Договору оренди встановлено термін дії договору. Договір складено сторонами терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів. Початок дії договору: з моменту державної реєстрації. Договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін.

За п. 3 Договору оренди орендодавець зобов`язується передати за актом земельну ділянку орендарю; не втручатися у виробничу діяльність орендаря і не створювати йому будь-яких перешкод при виконанні умов договору; сплачувати прибутковий податок з орендної плати згідно з чинним законодавством України; не вносити змін в договір без згоди орендаря; у разі дострокового припинення дії або розірвання договору - компенсувати орендарю вартість незавершеного сільськогосподарського виробництва, розміщеного на орендованій земельній ділянці; орендар зобов`язується: протягом дії договору не змінювати цільове призначення земельної ділянки, визначене в пункті 2.1.; не допускати погіршення екологічного стану й родючості земельної ділянки; відповідати і платити за всі витрати, пов`язані з використанням ним земельної ділянки; своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі; утримувати з орендної плати орендодавця прибутковий податок та вносити його в бюджет згідно з податковим законодавством; після закінчення терміну договору оренди повернути за актом орендодавцю земельну ділянку в стані, придатному для використання за цільовим призначенням; за несвоєчасну сплату орендної плати - нести відповідальність згідно з цим договором; здійснювати комплекс заходів щодо охорони орендованих земель згідно з чинним законодавством. орендар має право передавати орендовану земельну ділянку в суборенду іншій особі без згоди орендодавця. Відповідальність сторін: сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору. Не допускається одностороння зміна або розірвання договору. В разі невиконання цієї умови винна сторона відшкодовує іншій стороні всі завдані збитки, у тому числі вартість незавершеного сільськогосподарського виробництва, розміщеного на орендованій згідно цього договору земельній ділянці. Орендар несе відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені у розмірі 0,01 відсотка від недоїмки за кожний день прострочки.

На виконання умов договору в 2003 році між позивачем та ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» складено акт прийому передачі земельної ділянки (а.с. 13).

29 березня 2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем і ТОВ «АП «Придніпровське», як новим орендарем, укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі б/н та без дати (а.с. 14).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди зі згоди орендодавця (яка виражається шляхом підписання даної угоди) ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені в договорі оренди. Відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно. У день складання даної угоди орендар зобов`язаний передати новому орендарю такі документи: договір оренди, в разі наявності - додатки та додаткові угоди до нього.

Пунктом 4.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року внесено зміни в абзац 1, п. 2.2. Орендна плата, Розділу 2 Умови договору та викласти його у наступній редакції: «п. 2.2. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, що становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

Пунктом 4.2 додаткової угоди від 29 березня 2018 року внесено зміни в абзац 1, п. 2.3 Термін дії Договору, Розділу 2 Умови договору та викладено його в наступній редакції: «Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту збирання врожаю орендарем».

Пунктом 4.3 додаткової угоди від 29 березня 2018 року узгоджено абзац 5 «Інші Умови» Розділ 3 «Права та обов`язки сторін» викласти у наступній редакції: «Під час дії цього договору орендар несе ризик випадкового пошкодження або знищення земельної ділянки (її частки). Сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього Договору в односторонньому порядку. За орендодавцем зберігаються всі права розпорядження земельною ділянкою. В разі переходу права власності до третіх осіб договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Орендодавець не має права вимагати збільшення орендної плати у разі збільшення податку на землю згідно з законодавчими актами України. Орендодавець надає згоду орендареві самостійно надавати в суборенду земельну ділянку, яка знаходиться в оренді, у разі виникнення в цьому необхідності».

Пунктом 4.4 додаткової угоди від 29 березня 2018 року сторони домовились змінити по всьому тексту договору та встановити термін (строк) в 30 календарних днів до закінчення строку дії договору оренди для надіслання орендарем повідомлення орендодавцю про намір продовжити дію договору оренди на підставі свого переважного права.

Пунктами 6-8 додаткової угоди від 29 березня 2018 року узгоджено, що договір діє в подальшому в врахуванням змін та доповнень, внесених даною Угодою. Інші умови Договору, не змінені даною угодою є дійсними та обов`язковими для виконання сторонами. Дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами, але в будь-якому випадку з її державної реєстрації і є невід`ємною частиною договору оренди. Угода складена в чотирьох примірниках, по одному примірнику для кожної зі сторін, та один примірник для органу реєстрації.

29 березня 2018 року між сторонами додаткової угоди від 29 березня 2018 року підписано акт прийому-передачі об`єкта оренди (а.с. 15).

З наданої відповідачем інформаційної довідки (розрахунку) орендної плати, нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 від 16 квітня 2022 року, підписаної директором та головним бухгалтером ТОВ «АП «Придніпровське», вбачається, що в лютому 2019 року виплачено 8710,00 грн; в серпні 2019 року виплачено 8711,00 грн аванс за 2020 рік; в серпні 2021 року виплачено 8711,29 грн. Всього за період 2019 - 2021 роки нараховано орендної плати 32462,57 грн, з яких ПДФО складає 5843,25 грн, ВЗ - 486,92 грн, виплачено позивачу - 26132,29 грн (а.с. 63).

Також, відповідно до платіжних доручень, видаткових касових ордерів, відомостей на виплату готівки за період 2018-2021 роки позивачем фактично отримано від ТОВ «АП «Придніпровське» орендну плату:

за 2018 рік: 24 листопада 2018 року в розмірі 871,00 грн та 1500 грн; 30 листопада 2018 року - 2177,82 грн, 07 травня 2018 року - 6533,47 грн, всього 11 082,29 грн(а.с. 96, 97, 98, 99).

за 2019 рік: 08 лютого 2019 року - 8710,00 грн (а.с. 145).

за 2020 рік: 16 серпня 2019 року за 2019 рік 8711,00 грн (а.с. 59, 60, 61).

за 2021 рік: 12 серпня 2021 року - 8711,29 грн (а.с. 62).

07 червня 2019 року ОСОБА_1 складено заяву на ім`я директора ТОВ «АП «Придніпровське» про видачу орендної плати за 2020 рік в зв`язку з придбанням будівельних матеріалів у розмірі 8711,00 грн, погоджену стороною ТОВ «АП «Придніпровське» (а.с. 144).

До клопотання про долучення доказів додано копії заяв на ім`я директора ТОВ «АП «Придніпровське» про здійснення поставки соломи за адресою: вул. Чабаненка, 18, с. Василівка, від 08 серпня 2018 року, від 19 серпня 2019 року та від 23 вересня 2020 року (а.с. 118-119, 120, 121).

До матеріалів справи долучено витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 15 липня 2021 року, Інформацію Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та Інформаційну довідку №294999511 від 17 січня 2022 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 17-19, 20-21, 24-26).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та недоведеності.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією з загальних засад цивільного законодавства є свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 1-3 ст. 6 ЦК України).

Як вбачається з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання

або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Положеннями ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 вказаного вище Закону договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід`ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

Станом на момент укладання Додаткової угоди до договору оренди, положення статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачали, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент внесення змін до Договору оренди, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Абзацом сьомим частини другої статті 25 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Абзацом п`ятим частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Судом встановлено, що в 2003 році між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» укладений Договір б/н оренди земельної ділянки, засвідчений у Василівській сільській раді, про що вчинено запис засвідчення факту державної реєстрації за №282 26 березня 2004 року та зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 14 березня 2005 року за №04:05:126:01289, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку №87 розміром 2,820 гектарів вартістю згідно з кадастровою оцінкою державного органу земельних ресурсів, яка на момент укладення договору становить 31673,00 грн. Місце розташування земельної ділянки визначається в плані (схемі), що є додатком до Державного акту на право приватної власності на землю.

Відповідно до п. 2.2 Договору оренди за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5% від грошової оцінки землі, згідно з Указом Президента України від 02.02.2002 року №92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року, що становить 475,10 грн. Вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Орендодавець також має переважне право придбання у орендаря сільськогосподарської продукції (зерно різне, м`ясо, поголів`я свиней та ВРХ та інше). Орендар сплачує орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку, згідно з чинним законодавством. Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року. Орендар може перенести термін виплати орендної плати тільки за умови погодження з орендодавцем. Земельний податок за орендовану земельну ділянку сплачується орендарем у встановлений законом термін.

29 березня 2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем, і ТОВ «АП «Придніпровське», як новим орендарем, укладено додаткову угоду про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди до Договору оренди землі б/н та без дати.

Пунктом 4.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року внесено зміни в абзац 1, п. 2.2. Орендна плата, Розділу 2 Умови договору та викласти його у наступній редакції: «п. 2.2. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, та становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

Пунктами 6-8 додаткової угоди від 29 березня 2018 року узгоджено, що договір діє в подальшому в врахуванням змін та доповнень, внесених даною Угодою. Інші умови Договору, не змінені даною угодою є дійсними та обов`язковими для виконання сторонами. Дана угода вступає в силу з дня її підписання сторонами, але в будь-якому випадку з її державної реєстрації і є невід`ємною частиною договору оренди. Угода складена в чотирьох примірниках, по одному примірнику для кожної зі сторін, та один примірник для органу реєстрації.

З наданої відповідачем інформаційної довідки (розрахунку) орендної плати, нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 від 16 квітня 2022 року, підписаної директором та головним бухгалтером ТОВ «АП «Придніпровське», вбачається, що: в лютому 2019 року виплачено 8710,00 грн; в серпні 2019 року виплачено 8711,00 грн аванс за 2020 рік; в серпні 2021 року виплачено 8711,29 грн. Всього за період 2019 - 2021 роки нараховано орендної плати 32462,57 грн, з яких ПДФО складає 5843,25 грн, ВЗ - 486,92 грн, виплачено позивачу - 26132,29 грн.

Також, відповідно до платіжних доручень, видаткових касових ордерів, відомостей на виплату готівки за період 2018-2021 роки позивачем фактично отримано від ТОВ «АП «Придніпровське» орендну плату:

за 2018 рік: 24 листопада 2018 року - 871,00 грн та 1500 грн; 30 листопада 2018 року - 2177,82 грн, 07 травня 2018 року - 6533,47 грн, всього 11082,29 грн;

за 2019 рік: 08 лютого 2019 року - 8710,00 грн;

за 2020 рік: 16 серпня 2019 року за 2019 рік 8711,00 грн;

за 2021 рік: 12 серпня 2021 року - 8711,29 грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що за період 2018-2021 роки орендна плата як нарахована, так і виплачена ТОВ «АП «Придніпровське» позивачу в розмірі більшому, ніж встановлено у додатковій угоді. При цьому, при виплаті орендної плати ТОВ «АП «Придніпровське» за позивача сплачено ПДФО та військовий збір відповідно до вимог ПК України, що також передбачено абз. 7 п. 2.2 договору оренди.

Щодо посилань позивача на невиконання відповідачем обов`язку встановленого додатковою угодою про безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 4.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року внесено зміни в абзац 1, п. 2.2. Орендна плата, Розділу 2 Умови договору та викладено його у наступній редакції: «п. 2.2. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від грошової оцінки землі, та становить 8116,11 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви орендодавцем».

Зі змісту пункту 4.1 додаткової угоди від 29 березня 2018 року вбачається, що безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря здійснюється на підставі поданої орендодавцем письмової заяви.

Відповідачем надано суду першої інстанції копії заяв на ім`я директора ТОВ «АП «Придніпровське» про здійснення поставки соломи за адресою: вул. Чабаненка, 18, с. Василівка, від 08 серпня 2018 року, від 19 серпня 2019 року та від 23 вересня 2020 року.

Проте, вказані заяви не містять доказів направлення їх відповідачу ТОВ «АП «Придніпровське», тому не можуть вважатись належними та допустимими доказами вручення зазначених заяв відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

У частині 80 ЦПК України закріплено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів невиконання відповідачами обов`язків за договором оренди земельної ділянки та додатковою угодою до цього договору.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують та переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійник Олена Анатоліївна, залишити без задоволення, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 20 листопада 2023 року.

Суддя: