Провадження № 22-ц/801/1529/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуСправа № 127/16119/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Берегового О.Ю.,

розглянувши в спрощеному провадженні без повідомлення учасників судового розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Бершадського районного суду Вінницької області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Не погодившись з такою ухвалою позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В якості основного доводу скаржник посилалася на ту обставину, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України поданий ним позов за вибором позивача може бути пред`явлений за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, тобто суд залишив поза увагою іншу підставу диспозицію цієї норми: визначення підсудності за місцем знаходженням відповідача. Вказує, що відповідач дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проте фактично проживає у АДРЕСА_2 , де має постійну роботу. Саме за цією адресою згідно до судового наказу кошти стягуються на користь відповідача.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала суду відповідає.

Передаючи справу за підсудністю до Бершадського районного суду Вінницької області, суд першої інстанції виходив із того, що позов пред`явлено до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Так як, постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, с. Шляхова відноситься до Бершадського району Вінницької області, тому даний спір підсудний Бершадському районного суду Вінницької області.

Вінницький апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність), зокрема, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч. 1 ст. 28 ЦПК України).

Системний аналіз відповідних норм ЦПК України, які регулюють питання щодо визначення підсудності, дає підстави для висновку, що підсудність справи визначається на момент пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції (ст. 27, 184, 187 ЦПК України).

Крім того, територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності (альтернативна та виключна).

Питання обрання суду у разі реалізації права вибору альтернативної підсудності вирішується позивачем на стадії пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви. Позивач, скеровуючи позов до суду, посилався саме на положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Положеннями частин 6-9 ст.187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам.

В позовній заяві місце проживання відповідача зазначено АДРЕСА_2 .

02.06.2023 судом надіслано запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 . Згідно відповіді на запит суду вбачається, що ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади м. Вінниці відсутня.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року с. Шляхова відносилось до Бершадського району Вінницької області.

Суд першої інстанції, враховуючи вищенаведені норми та обставини справи, дійшов правильного висновку про передачу даної справи на розгляд до Бершадського районного суду Вінницької області, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, дотримавшись указаних положень процесуального закону щодо визначення саме територіальної підсудності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що справа підлягає розгляду за правилами загальної підсудності відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, тобто за місцем реєстрації відповідача.

За таких обставин, наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Доводи в апеляційній скарзі не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381-383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

О.Ю. Береговий