Справа № 348/1647/21
Провадження № 22-ц/4808/833/23
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Міськевич О.Я. 12 травня 2023 року в м. Надвірна Івано-Франківської області, повний текст якого складено 17 травня 2023 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз», в структуру якого входить Надвірнянське відділення АТ «Івано-Франківськгаз», подано позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» здійснює на території Івано-Франківської області господарську діяльність з розподілу природного газу різним категоріям споживачів, в тому числі і побутовим споживачам (населенню), та є оператором газорозподільної системи (далі - оператор ГРМ).

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, який є публічним. За цим Договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язаний прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені у договорі. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного у встановленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання, підписаної споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року по 01 січня 2021 року, фотофіксацією показника ПЛГ. При цьому, відповідачу оператором ГРМ було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання 130,9566 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно та 93,4591 м3 за кожен місяць на період 2021 року. Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі за січень 2021 року.

Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу та за період з 01 лютого 2020 року по 31 травня 2021 року допустив заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу з розподілу природного газу на загальну суму 3044,42 грн.

14 травня 2021 року відповідачу було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу, проте станом на 12 липня 2020 боржник не сплатив вищевказаної суми боргу на розрахунковий рахунок стягувача.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 3044,42 грн заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року, а також стягнути судовий збір в сумі 2270,00 грн (а.с.1-3).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року у розмірі 3044 гривні 42 копійки та стягнуто судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с.131-135).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на незаконність рішення суду, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом не враховано, що він постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 , але після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька успадкував та отримав свідоцтво на спадщину за законом від 30.08.2019 року на житловий будинок АДРЕСА_2 .

Заборгованість, яка рахувалась за батьком за споживання газу, повністю оплатив, здійснивши останню оплату 24.12.2019 року в сумі 1200 грн, що підтверджено інформацією про стан розрахунків за спожитий газ за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року, де неправомірно вписали «та послуги з його розподілу», оскільки така послуга з`явилася тільки з 01.01.2020 року.

Зазначає, що у будинку він не був зареєстрований, в ньому не проживав та не користувався і не користується послугами газопостачання по даний час, за весь цей період не здійснив жодної проплати ні за споживання, ні за розподіл (доставку) газу. Від свого імені укладати договір розподілу (доставки) газу неодноразово відмовлявся. Погодився та підписав заяву-приєднання тільки 23.11.2020 року, оскільки в цей час газопостачання до спадкового житлового будинку було повністю відключено та стояла пломба. Водночас позивачем нараховано заборгованість з 01.01.2020 року, тобто неправомірно нараховано заборгованість за 11 місяців до підписання заяви-приєднання.

Вказує, що позивач помилково визначив, що припинення газопостачання відбулося 31.05.2021 року після того, як відправили йому попередження від 14.05.2021 року та було припинено газопостачання на підставі заборгованості по оплаті.

Апелянт наголошує, що це не відповідає дійсності, так як припинено газопостачання та встановлено пломбу № R 29704907 в жовтні 2020 року, що підтверджується комісійним актом від 19.12.2020 року. За цим актом повторно здійснено відключення від мережі газопостачання та повторно встановлено нову пломбу і підставою відключення була не заборгованість, а аварійний стан системи газопостачання.

Таким чином, позивач, з яким погодився і суд, неправомірно визначив підстави відключення належного йому будинку від газопостачання та період заборгованості з 01.01.2020 року по 31.05.2021 року, оскільки в спадковому домоволодінні змінився власник і заяву-приєднання підписав тільки 23.11.2020 року.

Зазначає, що позивачем номери заміни лічильників та показники обох газових лічильників внесено з акта демонтажу (монтажу) лічильника на повірку від 14.07.2020 року, який було складено на ім`я ОСОБА_2 та в якому міститься підпис останнього. Водночас, такі є фіктивними, оскільки ОСОБА_2 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За наведених обставин просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову та стягнути на його користь понесені судові витрати (а.с.140-144).

Заперечуючи доводи апелянта, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» подав відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на безпідставність апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду. Обґрунтування доводів відзиву аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с.152-156).

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Встановлено, що предметом позову є стягнення заборгованості за послугу з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, визначено, що він є публічним договором та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (а.с. 5-9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.68).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2019 року, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Зареєстровано в реєстрі за №535 (а.с.127-128).

Відповідно до заяви-приєднання №4563 до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 23.11.2020 року, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 , останній, ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ та в друкованому виданні, приєднався до умов такого Договору з такими персоніфікованими даними: АДРЕСА_2 ; параметри лічильника газу 6 МКМ G6 №9307310; ЕІС-код 56ХМ397; перелік газових приладів котел-колонка 1 шт, плитка газова 1 шт.; опалювальна площа 99,9 кв.м ) параметри лічильника газу (а.с.10).

Вказана інформація про споживача та про наявність у нього газових приладів наявна і в базі даних комп`ютерної програми робочої бази АТ «Івано-Франківськгаз» «IF RGC Billing» (а.с. 11).

Із інформації про використання природного газу споживачем встановлено, що фіксацію зміни показників лічильника газу за період з 01.01.2016 року по 31.12.2019 року та стан розрахунків за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2021 року, сума оплати за послугу з розподілу природного газу за період з 2016 по 2019 рік була включена в рахунок оплати за спожитий природний газ (а.с.12).

Згідно з розрахунком заборгованості за розподіл природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , річна замовлена потужність на 2020 рік 1571,48 м.куб., місячна замовлена потужність на 2020 рік 130,9566 м.куб. Ціна на розподіл природного газу з 1 січня 2020 року по 30 червня 2020 року за 1 м.куб. - 1,20 грн з врахуванням ПДВ, в тому числі помісячно: січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 по 130,9566 м.куб. Ціна на розподіл природного газу з 1 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року за 1 м.куб. - 1,38 грн з врахуванням ПДВ, в тому числі помісячно: липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2020 року по 130,9566 м.куб. Річна замовлена потужність на 2021 рік 1121,51 м.куб., місячна замовлена потужність на 2021 рік 93,4591 м.куб. Ціна за розподіл природного газу з січня 2021 року по 31 січня 2021 року за 1 м.куб - 2,292 грн з врахуванням ПДВ, січень 2021 року 106,80 м куб - 244,79 грн. Ціна за розподіл природного газу з лютого 2021 року за 1 м.куб - 2,292 грн з врахуванням ПДВ., в т.ч. помісячно: лютий, березень, квітень, травень по 93,4591 м.куб. Всього за період з 1 січня 2020 року по 31 травня 2021 року 3044,42 грн (а.с.16).

Позивач 14.05.2021 року звертався до відповідача з досудовим попередженням про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу та припинення газопостачання/розподілу природного газу, яке останній не отримав , на конверті в довідці про причини повернення листа зазначено «за закінченням терміну зберігання» (а.с.17-18).

В матеріалах справи міститься акт демонтажу (монтажу) лічильника на повірку, датований 14.07.2020 року, згідно якого встановлено, що в присутності абонента ОСОБА_2 демонтований лічильник направлено на чергову повірку (а.с.19).

Відповідачем долучено акт № від 19.12.2020 року, складений представниками Надвірнянського відділення АТ «Івано-Франківськгаз», споживач ОСОБА_1 , що під час обстеження мережі газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 встановлено, що споживачем самовільно здійснено відновлення газопостачання шляхом зривання пломби R29704907 (порушення п.7 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ). Також встановлено, що споживачем самовільно здійснено від`єднання газових приладів. Для недопущення аварійної ситуації здійснено відключення від мережі газопостачання крана дворового вводу в закритому положенні (перекриття) з встановленням пломби № R 30943448 з черепашкою. Акт підписано представниками Надвірнянського відділення, підпис споживача відсутній (а.с.55).

В матеріалах справи наявний робочий проект реконструкції системи газопостачання житлового будинку та літньої кухні АДРЕСА_2 , датований 07.05.2021 року, замовник ОСОБА_1 (а.с.59-69).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що позивачем надавалися споживачу послуги з розподілу природного газу, споживач користувався послугами позивача. Доказів того, що він не користувався послугами з розподілу природного газу чи, споживаючи газ, отримував їх від іншого оператора, суду не надано. Підтвердженням приєднання відповідача до вказаного типового договору є факт споживання ним природного газу. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу та за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року допустив заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу на загальну суму 3044,42 грн.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Між сторонами виник спір з приводу правомірності нарахування плати за послугу з розподілу природного газу.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється, зокрема, Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право в тому числі на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, який діяв на час укладення договору між сторонами, визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, тому відповідно до статті 3 цього Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до статті 2 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають, зокрема у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 5 Закону України від 09.11.2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" послуги з постачання та розподілу природного газу належать до комунальних послуг.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).

Відносини, які виникають між постачальником і споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами ГРМ, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2496, реєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 (далі - Правила постачання).

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на договірних засадах, змістом яких є обов`язок постачальника поставити природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), обов`язок оператора ГРМ надати споживачу послугу з розподілу природного газу та обов`язок споживача прийняти цю послугу оператора та своєчасно сплатити вартість послуги та вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Порядок укладення договорів розподілу природного газу урегульовано розділом VІ Кодексу газорозподільних систем.

Так, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до мережі.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається (пункт 1 глави 3 цього розділу) .

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним і регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до п. 1.2. та 1.3. розділу І Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункти 3,4 глави 3 цього розділу).

Відповідно до статті 1 Закону України від 09.04.2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу" побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п. 23).

Частиною першою статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості в порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

У частині другій статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Аналогічні положення містяться й у пункті 22 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 24968, яким передбачено обов`язок споживача укласти з постачальником договір постачання природного газу, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи.

Форма та зміст, умови типового договору постачання природного газу побутовим споживачам затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам».

Таким чином, укладення договору постачання природного газу побутовим споживачем є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача від укладення такого договору суперечить вказаним вимогам законодавства.

Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання визначена в п.12 Правил та може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Порядок оплати за поставлений газ визначається в заяві-приєднанні. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором на постачання природного газу через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб.

Пунктом 1 розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем визначено випадки, у яких оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку несвоєчасної та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Абзацом 2 пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС визначено, що споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 23.11.2020 року підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Адреса об`єкта АДРЕСА_2 . Оператор ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу природного газу, ПАТ «Івано-Франківськвгаз».

Фактом приєднання до умов Типового договору є документально підтверджене споживання природного газу і сплата рахунків за спожитий природний газ та послуги з його розподілу за період з 01 січня 2016 року, фотофіксація показника ПЛГ.

За такого, слідує, що відповідач приєднався і до вказаного Типового договору розподілу природного газу, оскільки щомісячно споживав природний газ і оплачував спожитий газ.

Із матеріалів справи встановлено, що попередній власник будинку, якому надавалася послуга постачання природного газу ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач по справі ОСОБА_1 , прийнявши спадщину, став правонаступником ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно (право володіння, користування).

Тобто, право на спадкове майно (будинок) відповідача не пов`язується із днем отримання ним свідоцтва про право на спадщину, а з прийняттям спадщини з часу її відкриття, тому усі витрати по утриманню майна покладаються на нього саме з дня відкриття спадщини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про отримання свідоцтва про право на спадщину 30.08.2019 року не заслуговують на увагу, оскільки ця обставина не впливає на правовідносини між сторонами і не може бути підставою для відмови у позові.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та ЦК України.

Оскільки встановлено наявність у позивача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність договору постачання природного газу та договірних правовідносин між сторонами щодо розподілу природного газу, які не припинено, то колегія суддів вважає, що у позивача виник обов`язок оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку, передбаченому главою 6 розділу VІ Кодексу ГРМ, а тому суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Оператором ГРМ було визначено місячну замовлену потужність по об`єкту споживання 130,9556 м3 за кожен місяць на період з січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно та 93,4591 м3 за кожен місяць на період 2021 року.

Про фактичний обсяг споживання природного газу споживача було поінформовано в платіжному документі за жовтень 2020 року та травень 2021 року.

14 травня 2021 року відповідачу було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу станом на 14.05.2021 року в розмірі 3044,42 грн та припинення газопостачання/розподілу природного газу, проте станом на 31 травня 2021 відповідач не сплатив вищевказаної суми боргу на розрахунковий рахунок стягувача.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за розподіл природного газу, то за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року допустив заборгованість перед АТ «Оператор ГРМ «Івано-Франківськгаз» за надану послугу з розподілу природного газу.

За період (з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року) товариство нараховувало ОСОБА_1 плату за розподіл природного газу, та за вказаний період заборгованість за послуги з розподілу природного газу за розрахунком відповідача склала 3044,42 грн (а.с.16).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2021 року в розмірі 3044,42 грн.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.