Справа №519/818/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10.07.2023 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретарів - Гнатюк Л.Д., Куріної Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2018 року приблизно в 16.30 годин громадянин ОСОБА_2 біля гаража позивача, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських мотивів, наніс позивачу тілесні ушкодження, в результаті чого останній був госпіталізований до лікарні та тривалий час лікувався. Факт побиття позивача ОСОБА_2 підтверджується показами свідка ОСОБА_4 та проектом повідомлення особі про підозру. Також позивачем було потрачено значні кошти на лікування та був позбавлений можливості заробляти кошти на життя. У кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 06.05.2018, позивача було визнано потерпілим. Шкода, завдана позивачу кримінальним правопорушенням не відшкодована та нікому не повідомлено про підозру, хоча позивачем слідчому надані докази витрат коштів на придбання ліків, виписку з історії хвороби №1281/412 від 14.05.2018 та неодноразові клопотання про проведення слідчої дії «впізнання». Досудовим розслідуванням не встановлено особу, яка скоїла кримінальне правопорушення. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в сумі 40000 гривень за завдану шкоду, з яких 25000 грн. моральної шкоди, та 15000 грн. завданих збитків.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 07.09.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 30.05.2022 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Витребувано з ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області інформацію про стан досудового розслідування кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018, у разі прийняття рішення по кримінальному провадженню надати до суду належним чином засвідчену копію такого рішення. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.06.2023 витребувано з ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області інформації про стан досудового розслідування кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018, у разі прийняття рішення по кримінальному провадженню надати до суду належним чином засвідчену копію такого рішення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, приймав участь у судових засіданнях 30.05.2022, 13.07.2022, 20.09.2022, під час розгляду клопотань заперечував щодо заявлених позовних вимог, в зв`язку з не доведенням його вини.

Вислухавши позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, кримінальне провадження №0000132 від 06.05.2018, суд дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні судом встановлено, що до ЄРДР №0000132 від 06.05.2018 внесені відомості за ч.2 ст.125 КК України за фактом отримання 06.05.2018 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , біля гаражу «233 АС «Ветеран».

У висновку експерта №92 від 29.05.2018 при судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої че6репно-мозкової травми відносять до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, решта виявлених ушкоджень у вигляді садна та синці тулубу і кінцівок відносять до легких тілесних ушкоджень.

Слідчим СВ Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області 14.01.2019 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018 в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення.

Дана постанова була скасована заступником прокурора Одеської області в березні 2019 року та матеріали кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018 направлені керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури для організації подальшого досудового розслідування.

Слідчим СВ Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області 02.04.2019 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018 в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Южного міського суду Одеської області від 10.04.2020 скасована вищевказана постанова.

Ст. дізнавачем ВП №1 ОРУР №2 ГУНП в Одеській області винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000132 від 06.05.2018 в зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює охоронцем в ГТ «Ветеран». Відповідач є його начальником. Він не бачив, щоб відповідач бив позивача та взагалі даний факт йому не відомий. Йому відомо, що ОСОБА_2 не пускав позивача на стоянку, так як він мав заборгованість понад 10000 грн. 06.05.2018 в обід до гаражного товариства приїхав бус, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , він його впустив, після чого зачинив ворота. Даний автомобіль належить ОСОБА_1 , поруч в автомобілі знаходився чоловік, старше 50 років, він сказав, що йому потрібно перевести меблі. ОСОБА_2 пішов до себе, знаходився весь час біля воріт з ОСОБА_9 . Через півгодини ОСОБА_1 під`їхав до воріт, ОСОБА_2 сказав, що потрібно відчинити ворота, ОСОБА_9 відчинив ворота та ОСОБА_1 виїхав. ОСОБА_1 був чистий, слідів боротьби та ударів на ньому не було видно візуально. В той день конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було, розмови щодо повернення боргу також не було. Після того як ОСОБА_1 виїхав за ворота, він зупинився через 5 метрів, постояв та поїхав. Через час як виїхав ОСОБА_1 , приїхала поліція, дивились відео з камер на в`їзді разом з ОСОБА_2 . Більше ОСОБА_14 в той день не бачив.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_1 по гаражному товариству, відносини добрі. У ОСОБА_1 є машина, ОСОБА_6 потрібно було перевезти меблі, вони заїхали до гаражного товариства до його гаражу, там сталась сварка між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 почав бити та душити ОСОБА_1 , схвативши його за грудки, потім ОСОБА_2 взяв палку від дверей та почав нею бити ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_6 вирвав її у ОСОБА_2 та замахнувся на нього, ОСОБА_2 кинув ОСОБА_1 . ОСОБА_2 почав першим бійку. Йому не відомо про конфлікт ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Він з ОСОБА_1 завантажили меблі та поїхали. Охоронець був біля виїзду. У ОСОБА_1 були подряпини на обличчі та руках, синці на обличчі. ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, ОСОБА_6 поруч. Вони відразу поїхали до поліції. ОСОБА_1 написав заяву, потім вони поїхали відвезли меблі та поїхали на медичне дослідження. Чи відчиняв ОСОБА_2 ворота він не пам`ятає. Не пам`ятає чи питав ОСОБА_2 , «Коли заплатиш за гараж?». Про борг ОСОБА_1 за гараж йому невідомо. Він орендує гараж № НОМЕР_1 у ОСОБА_16 .

Згідно із ч.1-2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частинами 1,3,4 ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно із п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З аналізу наведеного можна зробити висновок, що юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання негативних наслідків (шкоди) для потерпілого, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Відповідно до п.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому матеріальної та моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивачем не доведено неправомірність дій відповідача, вина відповідача у кримінальному провадженні по факту нанесення тілесних ушкоджень позивачу не є встановленою та доведеною, беручи до уваги те, що не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною позивачу шкодою та діями відповідача, відсутність в матеріалах справи належних, достатніх доказів в обґрунтування позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди необхідно відмовити.

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди в даному випадку є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а суд дійшов висновку про необхідність відмову в їх задоволенні, то і у задоволенні вимог в цій частині також необхідно відмовити.

Керуючись ст.15, 16, 22, 1166 ЦК України ст.3, 12, 76-81, 141, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 », РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська