КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3174/21
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Гуля В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя.

ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю чоловіка.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням позивач 28 листопада 2023 рокуподала апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги долучено клопотання про звільнення від судового збору. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року - залишено без руху.

Надано апелянту строк до 29 грудня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду доказів сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Судом, зокрема, встановлено, що жодних відомостей та доказів на підтвердження скрутного матеріального становища позивача за попередній календарний рік - 2022 рік та необхідності звільнити її від сплати судового збору, таких як відомості про доходи позивача, наявність у останньої у власності нерухомого та рухомого майна, відкритих на її ім`я рахунків у банках тощо, не надано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви.

25 грудня 2023 року на виконання вимог указаної ухвали на адресу апеляційного суду надійшло клопотанняпозивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, в якому остання зазначає про відсутність доходів, оскільки вона є безробітною. Кошти на існування надають батьки, також надходить невелика сума аліментів від батька малолітньої дитини. Вказує що є малозабезпеченою особою. Також зазначає що розмір судового збору перевищує 5% її річного доходу.

На підтвердження вказаних обставин долучає до скарги довідку, видану АТ «Укрсиббанк» 22 грудня 2023 року про те, що залишок коштів на рахунку становить 1 648 грн 55 коп., а також відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 20 грудня 2023, за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року, згідно яких у ОСОБА_1 за вказаний період відсутні будь які доходи.

Разом з тим, доводи заявника, викладені в поданому клопотанні, не заслуговують на увагу суду, а отже наразі не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження з огляду на наступне.

Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приписи вказаної вище норми права передбачають право суду, з урахуванням майнового стану сторони, відстрочити або розстрочити сплату судового збору лише за наявності викладених вище умов, тоді як законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 березня 2021 у справі №912/3514/20.

Згідно з пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як убачається з поданого ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору, нею надано лише Відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 20 грудня 2023, за період з 1 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року, згідно яких у ОСОБА_1 за вказаний період відсутні будь які доходи, а також довідку, видану АТ «Укрсиббанк» 22 грудня 2023 року про те, що залишок коштів на рахунку становить 1 648 грн 55 коп.

Проте, надані суду докази не можуть свідчити про скрутне матеріальне становище апелянта та що розмір судового збору перевищує 5% розміру її річного доходу за попередній календарний рік, оскільки суду на виконання вимог ухвали надано лише довідку з АТ «Укрсиббанк» про стан рахунку. При цьому, не надано жодних доказів про відсутність відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_1 в інших банках.

Також скаржником не надано суду відомостей чи володіє вона рухомим та нерухомим майном, від якого може отримувати дохід.

Окрім того, позивач зазначає що вона отримує аліменти на утримання малолітньої дитини, які стягуються державною виконавчою службою, але такі доходи у наданій нею відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходу не відображені, що може свідчити про неповноту інформації наданої суду.

З наданих ОСОБА_1 доказів не убачається за можливе достеменно встановити, що аліменти на утримання малолітньої дитини є її єдиним доходом та жодного іншого доходу вона не має.

Отже, наведене свідчить про неповне виконання заявником вимог ухвали, що є підставою для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надіслання на адресу апеляційного суду доказів судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вищевикладене, зазначений в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року строк для усунення недоліків слід продовжити до 26 січня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, та повідомити про це заявника.

Керуючись статтею 127 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року, до 26 січня 2024 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.В. Гуль