Справа № 487/3742/23
Провадження № 2/487/1732/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м.Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши заяву адвоката Сидоренко Тетяни Володимирівни в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбуров Кирил Євгенович про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сидоренко Т.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбуров К.Є. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений 06.07.2010 Горбуровм К.Є., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2512.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 - тітка позивача по лінії батька.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

Спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко О.Г.

Під час підготовки документів для оформлення спадщини позивачу стало відомо, що 06.07.2010 ОСОБА_3 нібито продала належну їй на праві власності квартиру ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстрованим в реєстрі за №2512.

Право власності відповідачки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.02.2023, номер запису про право власності 49322073.

Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю спадкового майна, та позивач не має можливості надати нотаріусу документи, які підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем, а саме: свідоцтво про народження спадкодавця. Отримати відомості про народження ОСОБА_3 не вбачається можливим, так як місцем її народження є м. Омськ, РФ.

Позивач вважає, що спадкодавець не мала наміру продавати належну їй квартиру, до дня смерті постійно проживала в ній, сплачувала комунальні послуги, а відповідачка зареєструвала своє право власності на спірну квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тільки після смерті спадкодавця, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На теперішній час у позивача існує обґрунтована небезпечність, що відповідачка здійснить відчуження спірного нерухомого майна, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (п.4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання (чч. 6, 7 ст. 153 ЦПК).

Позач ОСОБА_1 , заявляючи позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу, ставить під сумнів правомірність відчуження квартири.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2023, квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 .

Між сторонами дійсно існує спір щодо дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06.07.2010 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , та з урахуванням предмету позову, суддя приходить до висновку, що відчуження власником вказаної квартири на користь третьої особи повністю унеможливить виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки квартира фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися нею.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259 ЦПК, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Сидоренко Тетяни Володимирівни в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , до ухвалення судом рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбуров Кирил Євгенович про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04.07.2023.

Суддя Т.А.Карташева