10.07.2023 Єдиний унікальний № 371/918/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/918/23

Провадження № 2-н/371/166/23

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу,

У С Т А Н О В И В :

Представник стягувача звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за розподілений їй природний газ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 161 ЦПК України).

Наказне провадження - один із видів проваджень цивільного судочинства, у якому без розгляду справи по суті на підставі безспірних вимог та доказів, поданих заявником, видається судовий наказ, згідно з яким з боржника стягуються грошові кошти.

Одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощена, оскільки має місце «урізана» цивільна процесуальна форма: на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; не може бути пред`явлено зустрічний позов; урізана модель стадійності цивільного процесу: немає попереднього судового засідання, судового розгляду справи по суті; сторони не повідомляються про видачу судового наказу; судовий наказ видається за відсутності сторін та видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

В заяві про видачу судового наказу вказано, що заборгованість складається із суми виставлених рахунків із квітня 2021 року по червень 2023 року, проте розрахунку заборгованості в самій заяві не наведено.

Представником заявника розрахунок заборгованості до заяви додано у виді «Розрахунку нарахувань та оплати за послуги з розподілу природного газу», «Переліку та стану газового обладнання, стану відключення», «Даних про обсяги спожитого газу за газові роки, розрахунок щомісячного нарахування кубів газу».

З вказаних документів вбачається, що вони містять інформацію про нарахування плати лише за період з квітня 2021 року до червня 2023 року. При цьому в розрахунку нарахувань та оплати за послуги з розподілу природного газу за квітень місяць 2021 року вказано нарахування в сумі 1220 грн, проте даних про об?єм використаного газу в цьому місяці не зазначено, підстави та порядок нарахування сплати в квітні 2021 року додані розрахунки не містять.

Через відсутність розрахунку заборгованості та документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування суми боргу.

Крім того, відповідно до п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До поданої заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» та ОСОБА_1 , за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Доводи заявника про те, що договір про постачання природного газу побутовим споживачам є договором приєднання побутового споживача до умов договору постачання, який не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, на переконання суду, не заслуговує на увагу, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно п. 1.3 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», (в редакції, що діяла до 01.07.2020), Типовий договір постачання природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору).

Пунктом 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (в редакції до 01.07.2020) встановлено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

За текстом заяви про видачу судового наказу представник заявника зазначає, що між АТ «Київоблгаз» та боржником був укладений типовий договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви приєднання, яка додана до матеріалів справи.

Разом з тим, в матеріалах, які додані до заяви про видачу судового наказу, не встановлено наявність підписаної боржником заяви-приєднання, як і не надано доказів надіслання такої заяви останній.

Також, відповідно до пункту 2.2. типового договору розподілу природного газу обов?язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об?єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з розподілу природного газу. Проте в заяві не зазначено об?єкту до якого заявником надавалися послуги з розподілення природного газу, будь-яких документів, які б підтверджували право користування або власності ОСОБА_1 на об?єкт, до якого надавались послуги, в період, коли утворилася заборгованість, а також станом на дату подачі відповідної заяви про видачу судового наказу не додано.

Заявник не позбавлений можливості отримати інформацію щодо власника об`єкта нерухомості за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доступ до якого є відкритим.

Недоведеність заявником факту приєднання споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, а також відсутність доказів про право власності чи право користування боржником об?єктом, до якого вказані послуги надавалися, є підставою для відмови у видачі судового наказу за цією заявою.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що із поданої заяви не вбачається виникнення у ОСОБА_1 або порушення ним права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, адже не надано доказів на підтвердження того, що саме він є споживачем послуг з постачання природного газу. Також до заяви не додані документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків за період, заявлений заявником у заяві про видачу судового наказу.

Згідно правил ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 164, 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу розподілу природного газу.

Роз`яснити стягувачу правила частини 1 статті 166 ЦПК України, за якими відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук