ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2009/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

21 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, питання про розподіл судових витрат, заявлених позивачем під час розгляду цивільної справи №753/12752/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ-Україна" про скасування наказу про звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2023 у цивільній справі №753/12752/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ-Україна" про скасування наказу про звільнення, задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Від позивача 07.06.2023 надійшло клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу у сумі 48 000 ,00 грн.

До суду 19.06.2023 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у якому він зазначав на те, що платіжні інструкції № @2PL218411 від 27.09.2022 та № @2PL978668 від 09.11.2022 не дають підстав вважати, що витрати на правничу допомогу дійсно сплачені позивачем; що відсутність у матеріалах позовної заяви Договору № 2022-26-09 від 26.09.2022 та Додатку № 1 до нього порушує змагальність сторін; вказував на порушення норми ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки сторона позивача в ході розгляду справи не зробила заяви про подачу доказів про розмір понесених нею судових витрат; що у підписі на заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокат Боченко П.С. зазначений як представник ОСОБА_2 , а не ОСОБА_3 ; що заявлені стороною позивача судові витрати не відповідають розцінкам Адвокатського бюро Боченко та партнери, представник якого здійснював у суді захист інтересів позивача і які розміщені на офіційному сайті бюро; що надані стороною позивача акти прийому-передачі наданих послуг не містять детального опису робіт здійснених адвокатом витрат.

За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд дослідивши матеріали справи та подану заяву, приходить до наступного висновку.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною відповідача надано суду письмові докази.

Водночас за змістом частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розглянувши заперечення представника відповідача суд відхиляє їх в частині того, що платіжні інструкції № @2PL218411 від 27.09.2022 та № @2PL978668 від 09.11.2022 не дають підстав вважати, що витрати на правничу допомогу сплачені позивачем, оскільки цифрові копії зазначених платіжних інструкцій долучені до заяви позивача, яка надійшла до суду за допомогою електронного зв`язку і разом зі всіма додатками посвідчена цифровим підписом представника позивача.

Так само суд відхиляє твердження представника відповідача про те, що відсутність у матеріалах позовної заяви Договору № 2022-26-09 від 26.09.2022 та Додатку № 1 до нього порушує змагальність сторін, оскільки ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити лише попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Норми цієї статті не передбачають обов`язкового долучення до позовної заяви будь-яких документів на підтвердження попередніх витрат, а лише посилаються на орієнтовний їх розрахунок, зазначений безпосередньо у тексті позовної заяви. Подана ОСОБА_1 позовна заява цій вимозі ст. 175 ЦПК України відповідає.

Посилання представника відповідача на порушення норми ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки сторона позивача в ході розгляду справи не зробила заяви про подачу доказів про розмір понесених нею судових витрат, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час свого вступного слова у судовому засіданні 01.06.2023 представник позивача зробив таку заяву, а саме: що докази про судові витрати позивача будуть надані протягом п`яти днів з дати винесення судового рішення.

Також зазначення у підписі на заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката Боченка П.С. як представника ОСОБА_2 суд вважає опискою, оскільки зміст самої заяви цілком підтверджує, що заява була подана саме в інтересах ОСОБА_3 у справі за його позовом до ДП "АвтоМАЗ-України".

Твердження представника відповідача про те, що заявлені стороною позивача судові витрати не відповідають розцінкам Адвокатського бюро Боченко та партнери, представник якого здійснював у суді захист інтересів позивача і які розміщені на офіційному сайті бюро, судом відхиляються з огляду на те, що на сайті вказані мінімальні розміри юридичних послуг, в той час, як оцінку судових витрат суд робить з урахуванням усіх відомих йому відомих обставин цієї конкретної справи.

Щодо обґрунтованості розрахунку та детального опису робіт (наданих послуг) позивача необхідно зазначити таке.

Судом встановлено, що 26.09.2022 ОСОБА_1 уклав договір №2022-26-09 про надання професійної правничої (правової) допомоги з Адвокатським Об`єднанням "Бойченко та Партнери".

Відповідно до актів прийому-передачі наданих послуг від 27.09.2022, від 21.10.2022, від 13.12.2022, від 23.05.2023, від 01.06.2023 та рахунків від 27.09.2022 та від 07.11.2022 розмір витрат на правничу допомогу в цивільній справі складає 48 000,00 грн.

ОСОБА_1 27.09.2022 та 09.11.2022 сплачено Адвокатському Об`єднанню "Бойченко та Партнери" вказані грошові кошти, що підтверджується наданими платіжними інструкціями.

У відповідності до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із актів прийому-передачі наданих послуг від 27.09.2022, від 21.10.2022, від 13.12.2022, від 23.05.2023, від 01.06.2023 вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 48 000,00 грн., а саме: підготовка та подання адвокатського запиту - 2000,00 грн., підготовка та подання позовної заяви - 30 000,00 грн., участь у судовому засіданні 13.12.2022 - 3000,00 грн., участь у судовому засіданні 23.05.2023 - 3000,00 грн., підготовка додаткових пояснень - 7000,00 грн. та участь у судовому засіданні 01.06.2023 - 3000,00 грн.

Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 3 ст. 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.11.2021 по справі № 910/7520/20.

Оцінюючи розмір витрат на оплату послуг адвоката, який становить 48 000,00 грн., на предмет їх відповідності критеріям, визначеним ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд звертає увагу на його очевидну невідповідність складності справи.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 766/7206/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, представником позивача не було доведено обґрунтованість розміру витрат за наданні послуги та їх співмірність відповідно до складності справи, оскільки спір відноситься до категорії справ незначної складності, отже підготовка цієї справи до розгляду в суді не потребувала значних затрат часу, великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Зважаючи на все викладене, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, та враховуючи складність справи, витрачений адвокатом час, існуючі ринкові ціни адвокатських послуг, встановив, що розмір гонорару, визначений позивачем і його адвокатом, є завищеним щодо відповідача, а також необґрунтованими та непропорційними до предмета спору, а тому загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню із відповідача, становить 25 500,00 грн., яка складається з: підготовка та подання адвокатського запиту - 1000,00 грн. (невеликий за обсягом та незначної складності), підготовка та подання позовної заяви - 15 000,00 грн. (малозначна нескладна справа по зміні формулювання причини звільнення, яка розглядалася в спрощеному провадженні), участь у судовому засіданні 13.12.2022 та 23.05.2023 - 3000,00 грн. (по 1500,00 грн. за кожне засідання, оскільки вони були нетривалі та на них вирішувались лише незначні процесуальні питання), підготовка додаткових пояснень - 3500,00 грн. (пояснення незначного обсягу та невеликої складності) та участь у судовому засіданні 01.06.2023 - 3000,00 грн. (було проведено довготривале засідання щодо розгляду справи по суті).

За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 25 500,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Дочірнього підприємства "АвтоМАЗ-Україна" (юридична адреса: 02121, м. Київ, вул. Колекторна, 42А, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 500,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.Л. Котвицький