ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8312/22 Номер провадження 22-ц/814/3505/23Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В.М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рух справи в суді

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 11 січня 2016 року рішенням Московського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано.

26 червня 2017 року заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова було призначено стягнути з позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки щомісяця з усіх видів доходу починаючи з 14 квітня 2017 року, до досягнення донькою повноліття.

Однак позивач, на час надання позовної заяви, має на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Просив встановити розмір аліментів на утримання доньки у сумі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на неповне з`ясування обставин справи. Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував факту наявності у нього ще трьох дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

19 грудня 2023 року представником ОСОБА_1 адвоката Березовського Ю.В. до Полтавського апеляційного суду подано клопотання про розгляд страви без позивача та його представника.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відмітки у паспорті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Московського районного суду від 11 січня 2016 року, дана обставина підтверджується копією паспорта доданою до позовної заяви (а.с. 6-12)

ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 виданого 07 червня 2017 року, серії НОМЕР_2 виданого 27 липня 2018 року, серії НОМЕР_3 виданого 15 листопада 2019 року.

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено частинами 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1).

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2).

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами частини другої цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції не встановив обставини справи та не дослідив додані до позовної заяви свідоцтва про народження дітей ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та прийшов до помилкового висновку про ненадання позивачем доказів зміни його майнового чи сімейного стану.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 та 2 статі 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї докази колегія суддів звертає увагу на відсутність будь якої інформації, підтвердженої належними та допустимими доказами щодо обставин справи, а саме відсутня інформація щодо прізвища, ім`я, по батькові та дати народження дитини на утримання якої наче б то стягуються аліменти, не надано доказів стягнення аліментів. Додане до позовної заяви заочне рішення не містить ідентифікуючих ознак сторін, їх персональної інформації, а також даних щодо дитини, що не може бути належними та допустимим доказом викладених у позовній заяві обставин.

Враховуючи зазначене, суд не може належним чином встановити обставини справи, сам факт стягнення аліментів, дані щодо дитини на утримання якої стягуються аліменти, визначити розмір аліментів необхідний для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто законодавством встановлено беззаперечне право позивача на вибір способу стягнення аліментів.

При цьому, зміна способу стягнення також можлива лише за відповідним позовом одержувача аліментів, а не особи з якої вони стягуються.

Тоді як позовна вимога ОСОБА_1 за своєю суттю є зміною способу стягнення аліментів, а не зменшення розміру, оскільки, як зазначає позивач, з нього стягуються аліменти у розмірі частки від доходу, тоді як він просить стягувати у твердій грошовій сумі.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про недоведеність обставин справи та відсутність у позивача права на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи ; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року змінити відмовивши у задоволенні позову з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює результатів розгляду справи по суті, відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року змінити відмовивши у задоволенні позову з підстав зазначених у мотивувальній частині постанови.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 19 грудня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

ОЮ. Кузнєцова