П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/8437/23

Провадження № 22-з/4815/93/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульки Володимира Ігоровича,

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року через свого представника - Авдєєнка В.В. в суд звернувся ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просив визнати протиправним повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати його відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду від 03 травня 2023 року №569/12405/22 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства "Кременецька опорна лікарня".

Ухвалою Рівненського міського суду від 10 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні скарги.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка В.В. задоволено.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року скасовано та задоволено скаргу.

Визнано протиправним повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, виданого 04 травня 2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гулькою В.І.

Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гульку В.І. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2023 року №569/12405/22 про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Комунального некомерційного підприємства "Кременецька опорна лікарня" Кременецької міської ради Тернопільської області.

08 грудня 2023 року через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - підсистема "Електронний суд" ЄСІТС) представником ОСОБА_1 - адвокатом Авдєєнком В.В. подана заява, в якій він просив вирішити питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу на підстави наявних в матеріалах справи та доданими до заяви доказів.

До заяви додав укладений з довірителем договір про надання правничої допомоги, де контрагенти обумовили вартість послуг в сумі 5 000 гривен за представництво інтересів в апеляційному суді.

Згідно зі звітом адвоката станом на 07 грудня 2023 року на складання апеляційної скарги витратив одну годину робочого часу і вартість послуги склала 2 500 гривень. Інформація про виконання будь-яких інших робіт відсутня.

Також в матеріалах справи відсутні підтверджуючі докази понесеної в суді попередньої інстанції правової допомоги.

При цьому в порядку дотримання вимог ст. 83 ЦПК України представник ОСОБА_1 долучив до заяви докази направлення доданих до неї документів суб`єкту оскаржуваних дій з метою забезпечення можливості заявити про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Згідно із ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Між тим, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Тому апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Спонуканням для вирішення відповідного питання в письмовому провадженні є й те, що скаржник дотримався встановленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме направив на адресу органу державної виконавчої служби документи, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу.

Цим забезпечилась можливість подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України, що нівелює доцільність розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до Цивільного процесуального кодексу України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Приходячи до переконання про часткове задоволення заяви, колегія суддів бере до уваги те, що надані заявником докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з органу державної виконавчої служби, адже цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат і є непропорційним до складності справи для адвоката і виконаних ним робіт.

Апеляційний суд, виходячи з обставин справи, критерію обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з органу державної виконавчої служби на користь довірителя адвоката Авдєєнка В.В. повинен становити 1 000 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 368, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Авдєєнка Владислава Валерійовича задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її прийняття.

Скаржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Орган державної виконавчої служби: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021, ).

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук