Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4293/23
Провадження №: 2/332/1390/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Данила Руслановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Данила Руслановича звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 01.01.2014 року по 02.05.2023 року вона перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» обіймаючи посаду електромонтера з обслуговування підстанції 5 розряду та 02.05.2023 року звільнилася з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на підставі п. ст. 38 КЗпП. Проте, в день звільнення відповідач не провів повний розрахунок та не виплатив їй заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористанні дні щорічної відпустки. У позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 72291 грн. 84 коп., та компенсацію за невикористанні дні щорічної відпустки в сумі 1384 грн. 40 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.07.2022 року по 13.07.2023 року у розмірі 129118 грн. 08 коп., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати по`вязані із професійною правничою допомогу.

Ухвалою судді від 02.08.2023 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків із наданням строку для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви усунуті позивачем у встановлений судом строк.

Ухвалою судді від 04.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилам спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 22.09.2023 року.

22.09.2023 року за клопотанням представника відповідача відкладено розгляд справи на 10.11.2023 року.

13.09.2023 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволені позову повністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 запроваджено воєнний стан в Україні з 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, що неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день. Внаслідок ведення бойових дій на території Запорізької області та зупинки власного виробництва Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано - магнієвий комбінат» не має можливості своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам підприємства, термін своєчасної виплати заробітної плати відтермінований до моменту відновлення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано магнієвий комбінат», крім того, зазначає, що розрахунок середньоденного заробітку вказаний позивачем за період з 01.07.2022 року по 13.07.2023 року у розмірі 129118 грн. 08 коп., що складає 12 місяців і 13 календарних днів, виходить за межі строку визначеного ст. 117 КЗпП України та вважає заявлені до стягнення позивачем витрати на правничу допомогу завищеними. В якості підтвердження своїх заперечень надано відповідні довідки та накази.

30.10.2023 року через підсистему «Електронний суд» позивачем в особі представника - адвоката Тивоненка Д.Р. надано відповідь на відзив в якому проти доводів представника відповідача заперечує з огляду на необґрунтованість. Крім цього, зазначено, що відповідачем не надано доказів і не наведено доводів невідповідності заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правничу допомогу вимогам ЦПК і їх співмірності складності справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.

09.11.2023 року позивач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду її представником - адвокатом Тивоненком Д.Р. подано клопотання про проведення розгляду справи за його та позивача відсутності. На позовних вимогах наполягають, позов просять задовольнити у повному обсязі.

09.11.2023 року представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.05.2023 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» обіймаючи посаду електромонтера з обслуговування підстанції 5 розряду, підтверджується довідкою № 25-15-499 від 13.07.2023 року виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.20).

У відповідності до наказу №104 (розпорядження) від 02.05.2023 року ОСОБА_1 на підставі ст. 38 КЗпП України звільнилася з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.38).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 115 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Однак, на час звільнення ОСОБА_1 відповідач не провів з нею розрахунок.

Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за липень 2022 року - травень 2023 року складає 72291 грн. 84 коп., яка обчислена із відніманням сум податків і зборів, про що свідчить довідка № 11-5/34-153 від 13.07.2023 року видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.24).

Згідно довідки № 11-5/34-152 від 13.07.2023 року виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» компенсація перед ОСОБА_1 за невикористанні 4 (чотири) дні щорічної відпустки становить 1384 грн. 40 коп. (а.с.23).

Суд зазначає, що наявність заборгованості по виплаті заробітної плати позивачу представником відповідача не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Так, в ході розгляду справи суд встановив, що заборгованість по заробітній платі складає 72291 грн. 84 коп., та компенсація за невикористанні 4 (чотири) дні щорічної відпустки складає 1384 грн. 40 коп., розмір яких не заперечується сторонами.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримку розрахунку суд дійшов до наступного висновку.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 № 13, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Позивач заявив позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь суми середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.07.2022 року по 13.07.2023 року в сумі 129118 грн.08 коп.

Позивач здійснив таке нарахування, виходячи з наступного.

Заробітна плата за два місяці, що передують звільненню (11685 грн.65 коп. + 10070 грн.60 коп. = 21 756 грн. 25 коп.) поділена на кількість відпрацьованих годин, які передують звільненню- 368 днів = 59 грн. 12 коп. (середньогодинний заробіток).

Середньогодинний заробіток (59 грн.12 коп.) помножено на 2184 години (кількість відпрацьованих годин у період з 01.07.2022 року по 13.07.2023 року) = 129 118 грн. 08 коп.

Суд вказаний розрахунок, відхиляє, оскільки при вирахуванні позивачем суми середнього заробітку, не було враховано вимоги ст. 117 КЗпП України та «Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати» Постанови КМУ № 100, проте приймає до уваги подану представником відповідача довідку про нарахований середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з огляду на наступне.

Абзацом 3 п. 2 Розділу ІІ «Період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Постанови КМУ № 100 визначено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно абз. 1 п. 8 Розділу IV «Порядок розрахунку виплат у всіх випадках збереження заробітної плати» Постанови КМУ № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Позивач була звільнена 02.05.2023.

Два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата - це березень 2023 року та квітень 2023 року.

Кількість робочих днів у березні/квітні 2023 року загалом складає 46 днів.

Згідно довідки про доходи № 11-5/34-220 від 21.09.2023, доходи позивача за березень 2023 року становлять 11685 грн. 65 коп., за квітень 2023 року становлять 10070 грн.60 коп. (а.с. 89).

Виходячи з наведеного, середньоденна заробітна плата позивача вираховується наступним чином: (11685 грн. 65 коп. + 10070 грн. 60 коп.) /46 відпрацьованих днів = 472 грн. 96 коп.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Тобто, середній заробіток ОСОБА_1 повинен бути вирахуваний за 6 (шість місяців), а саме з наступного дня після дня звільнення - 03.05.2023 по 03.11.2023 року.

Кількість днів затримки розрахунку згідно службової записки № 35/05-09-21 складає 71 робочий день (з 03.05.2023 до 31.05.2023- 14 днів, з 01.06.2023-до 30.06.2023-15 днів, з 01.07.2023 до 31.07.2023 -15 днів, з 01.08.2023 до 31.05.2023 - 16 днів, з 01.09.2023 до 22.09.2023-11 днів).

Та з розрахунку суду з 23.09.2023 до 03.11.2023 - 30 днів.

Таким чином, сума середнього заробітку за період з 03.05.2023 по 03.11.2023 (101 відпрацьований день * 472 грн. 96 коп.) складає 47768 грн. 96 коп.

Крім того, вирішуючи позовну вимогу про стягнення середньоденного заробітку за час затримки розрахунку суд враховував, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року було ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогоднішнього дня.

24.02.22 року ТОВ "ЗТМК" отримало повідомлення від 24.02.2022 № 478/01-6 від AT "Дніпроазот" про зупинку роботи виробничих потужностей AT "ДНІПРОАЗОТ", пов`язану з початком військових дій на території України. (а.с.85).

Також, 26.02.2022 року ТОВ "ЗТМК" отримало від Публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат" "Запоріжсталь" лист № 33/2009739 від 26.02.2022 року "Щодо можливого припинення постачання води", в якому було зазначено, що у зв`язку з проведенням військових дій у регіоні можливе аварійне припинення водопостачання від водороздільних мереж ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" (а.с.42).

У своєму листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України (а.с.86)

01.03.2022 року на ТОВ "ЗТМК" надійшов лист від 01.03.2022 № 140/03-02 від Управління з питань попередження надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Запорізької міської ради із проханням негайно зменшити запаси хімічно-небезпечних речовин до мінімально можливих об`ємів (а.с.84).

Починаючи з 25.02.2022 відбувалися систематичні обстріли міст та населених пунктів у Запорізькій області. При цьому було завдано людських жертв та завдано поранень цивільним особам, були зруйновані як важливі об`єкти інфраструктури, так і житлові будинки. ТОВ "ЗТМК" розташований в межах міста Запоріжжя та являється об`єктом підвищеної небезпеки.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що на території комбінату знаходяться в достатній кількості небезпечні хімічні речовини. Насамперед хлор, тетрахлорид титану та сірчана кислота. Виробництво губчастого титану здійснюється в замкнутому технологічному циклі, що включає в себе виплавку титанового шлаку, виробництво тетрахлориду титану, електролітичне отримання магнію та хлору, металотермічне відновлення тетрахлориду титану магнієм з поверненням хлористого магнію на електроліз і поверненням хлору на процес хлорування. Сольова хлоруюча установка цеху 2 комбінату є апаратом безперервної дії, яка виробляє тетрахлорид титану, і в процесі роботи споживає газоподібний хлор. Зупинка хлоратора призводить до розриву замкнутого технологічного ланцюга і до аварійної зупинки інших переділів титано-магнієвого виробництва. ТОВ "ЗТМК" віднесено до підприємств України першого класу підвищеної небезпеки та занесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки під кодом .01.1 та внесений до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного номера: ПНО-01.23.2004.0001820 в зв`язку з тим, що у виробництві продукції підприємства задіяний рідкий хлор, а на його території знаходиться один з найбільших в Україні складів рідкого хлору.

Стаття 8 Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки" покладає на ТОВ "ЗТМК" як на суб`єкта господарської діяльності, у власності (користуванні) якого є об`єкти підвищеної небезпеки, вживати заходів, направлених на запобігання аваріям, обмеження і ліквідацію їх наслідків та захист людей і довкілля від їх впливу; забезпечувати експлуатацію об`єктів з додержанням мінімально можливого ризику.

Враховуючи сукупність всіх вищезазначених факторів керівництвом ТОВ "ЗТМК" було прийнято рішення про позапланову безаварійну зупинку ТОВ "ЗТМК", оформлене наказом в.о. директора ТОВ "ЗТМК" від 02.03.2022 № 174 "Про організацію позапланової безаварійної зупинки комбінату"(а.с.82).

Також, згідно наказу ТОВ "ЗТМК" від 31.05.2022 року № 333 "Про встановлення працівникам Товариства графіка неповного робочого часу" - з 01 червня 2022 року до стабілізації фінансово-економічного стану Товариства, але не більше ніж на 6 місяців: Введено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства графіки роботи з неповним робочим тижнем (3 дні на тиждень). Встановлено понеділок та п`ятницю додатковими вихідними днями. Зазначений наказ стосувався, також і ОСОБА_1 (а.с.93)

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136 від 15.03.2022 року передбачає, що: роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

Зазначені обставини, на переконання суду, є причинами неможливості належного виконання зобов`язань щодо своєчасної виплати заробітної плати, оскільки основне виробництво було зупинене внаслідок бойових дій, небезпеки техногенної катастрофи та форс-мажорних обставин, які є по суті обставинами непереборної сили, що призвело до зупинки господарської діяльності підприємства та неможливості отримання прибутку, а з 01 червня 2022 року наказом ТОВ "ЗТМК" від 31.05.2022 року № 333 "Про встановлення працівникам Товариства графіка неповного робочого часу" введено для денного персоналу підрозділів промислової та непромислової групи Товариства графіки роботи з неповним робочим тижнем (3 дні на тиждень). Встановлено понеділок та п`ятницю додатковими вихідними днями. Зазначений наказ стосувався, також і ОСОБА_1 .

Щодо компенсації за невикористану відпустку суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Згідно копії довідки № 11-5/34-152 від 13.07.2023 станом на травень позивач мала 4 (чотири) календарних дні невикористаної відпустки, компенсація за які складає 1384 грн. 40 коп. (а.с. 23).

Відтак, в даній частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Данила Руслановича підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача підтверджених документально: заборгованості по заробітній платі - 72291 грн. 84 коп., компенсації за 4 (чотири) дні невикористаної відпустки - 1384 грн. 40 коп. та середньоденного заробітку за час затримки розрахунку за період з 03.05.2023 року по 03.11.2023 року у розмірі 47768 грн.96 коп.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких підстав, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 736 гривні 76 копійок виходячи з такого розрахунку: (заявлено до стягнення суму заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані дні відпустки зі Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» у розмірі 73676 грн. 24 коп., задоволено на суму 73676 грн. 24 коп.- 1% від ціни позову = 736 гривень 76 копійок)

Також, оскільки позовну вимогу про стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем за цю позовну вимогу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 129118 грн. 08 коп., задоволено на суму 47768 грн. 96 коп.) 1044 грн. 02 коп. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 47768 грн.96 коп./ 129118 грн. 08 коп.=526 грн. 96 коп.). Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 386 гривень 25 копійок.

Вирішуючи клопотання представника позивача про стягнення із відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правову допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо , також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг)

обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, до позовної заяви долучено копію договору № 05/07 укладеного 05.07.2023 року між Адвокатським бюро «Тивоненка «Пріоритет» та ОСОБА_1 , копію переліку та вартості за договором від 25.07.2023 року, копію акту № 1 надання послуг до договору № 05/07 від 05.07.2023 року про надання правової допомоги від 28.07.2023 року, та до відповіді на відзив долучено копію акту № 2 надання послуг до договору № 05/07 від 05.07.2023 року про надання правової допомоги від 26.10.2023 року.

Відповідно до умов договору №05/07 від 05.07.2023 року, його предметом є зобов`язання адвоката надання Адвокатським бюро «Данила Тивоненка «Пріоритет» в особі адвоката Тивоненка Д.Р. правничої допомоги Клієнту Кулігіній В.Т.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що розмір гонорару Адвокатського бюро, а також умови та порядок його сплати визначається у додатках до цього Договору.

У Додатку №1 до Договору №05/07 (Перелік та вартість послуг адвоката від 25.07.2023 за Договором від 05.07.2023) зазначено, що сплата гонорару здійснюється протягом 30 робочих днів з моменту набрання законної сили рішення у справі.

У відповідності до копії акту № 1 надання послуг до договору № 05/07 від 05.07.2023 року про надання правової допомоги від 28.07.2023 року та копії акту № 2 надання послуг до договору № 05/07 від 05.07.2023 року про надання правової допомоги від 26.10.2023 року. загальна сума витрат по справі складає 23000 гривень, які складаються із: консультації щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, у тому числі: проведення двох зустрічей з клієнтом , попереднє вивчення та аналіз наданих клієнтом документів, добірка та аналіз норм чинного законодавства щодо спірних правовідносин, вивчення судової практики Верховного Суду (ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів": "Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права"), формування висновку щодо можливості і захисту прав клієнта у судовому порядку (витрачено часу - 3 години) на суму 3 000 грн; складання позовної заяви (подається в Заводський районний суд м. Запоріжжя) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку (витрачено часу - 5 годин) на суму 6 000 грн; складання адвокатського запиту (витрачено часу - 1 година) на суму 3 000 грн; підготовка до подачі позову до канцелярії суду через підсистему "Електронний суд", у тому числі; роздрукування позову, добірка та копіювання письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів (витрачено часу 2 години) на суму 2 000 грн; представництво інтересів клієнта у суді на суму 4 000 грн. складання відповіді на поданий відповідачем відзив (подається в Заводський районний суд м. Запоріжжя) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку (витрачено часу - 4 години) на суму 3 000 грн; підготовка до подачі відповіді на відзив до канцелярії суду через підсистему "Електронний суд", у тому числі; роздрукування позову, добірка та копіювання письмових доказів для додавання до позову, завіряння копій документів (витрачено часу 2 години) на суму 2 000 грн;

Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи, що повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові по справі № 523/3904/19 від 09.02.2022 року.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вважає судові витрати по`вязані із правничою допомого завищеними і неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягу послуг, затрачених ним часом на надання таких послуг.

Суд, оцінюючи співмірність розміру витрат, заявлених на правову допомогу, враховуючи, що розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки справа є незначної складності, предметом спору якої є стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, беручи до уваги заявлену ціну позову в розмірі 202794 грн. 32 коп., з огляду на часткове задоволення позовних вимог на суму 121445 грн. 20 коп., дійшов висновку, що визначена адвокатом сума витрат у розмірі 23000 гривень є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справ і підлягає зменшенню до 11000 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263- 265, 273 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника Тивоненка Данила Руслановича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 72291 грн. 84 коп., компенсацію за 4 (чотири) дні невикористаної відпустки в розмірі 1384 грн. 40 коп. та середньоденний заробіток за час затримки розрахунку з 03.05.2023 року по 03.11.2023 року у розмірі 47768 грн.96 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь держави судовий збір у розмірі 736 грн. 76 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», , місцезнаходження за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 18 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 386 грн. 25 коп. та витрати пов`язані із правничою допомогою в сумі 11000 гривень.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В.Марченко