Справа № 484/1780/23
Провадження № 2/484/634/23
Рішення

іменем України

30.06.2023 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Первомайську в пордку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

у відсутність сторін

встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївськаенергопостачальна компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позов мотивований тим, що у відділі обслуговування споживачів Первомайського району ТОВ «Миколаївськаенергопостачальна компанія» за адресою: вул.. Центральна,44 в с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області зареєстрований побутовий споживач ОСОБА_1 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач є користувачем послуг, що надає позивач, а саме електричної енергії. За період з 01.12.2022 року по 28.02.2023 року за осбовим рахунком № НОМЕР_1 відповідача виникла заборгованість, що складає 4282.32 грн. Нарахування за надані послуги з енергопостачання здійснювались відповідно до казників електролічильника та встановлених тарифів на електроенергію. Між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору та п.5.2.2та 5.5.5 Правил, позивач укладає договори,обов`язкові для здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачу та виконує умови таких договорів, а відповідач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно пунктів 4.12, 4.19 Правил розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період,який становить один календарний місяць відповідно до умов договору. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

В зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг 24.02.2023 року позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 3081.12 та 268.40 грн. судового збору.

28.02.2023 року судом було винесено судовий наказ, однак за заявою відповідача судовий наказ 27.03.2023 року було скасовано.

З 01.12.2022 року відповідач не сплачує за спожиту ним електричну енергію, але продовжує її споживати, при цьому не звертається з заявою про відключення його оселі від електропостачання. Таким чином, загальна сума заборгованості за використану електроенергію складає 4282.32 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.

16.05.2023 року представник позивача надав суду заяву про збільшення позовних вимог посилаючись на те, що відповідач продовжує поживати електричну енергію, що постачає позивач та не сплачує за нею, у зв`язку з чим, виникла заборгованість за період з 01.012.2022 року по 30.04.2023 року в сумі 6380.64 грн.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву, де позов не визнав, послався на те, що договору з позивачем на постачання електричної енергії не укладав та вважає, що у нього відсутня заборгованість перед позивачем, незгоден з тарифами.

Про слухання справи сторони повідомленні належним чином.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне.

Предметом регулювання Закону України "Про житлово комунальні послуги" № 2189-VIII є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Правила роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП №312 від 14 березня 2018 року, регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

У п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" дано визначення побутового споживача, як індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, окрема: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п. 1, ч. 3, ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію за надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» позивач згідно постанови НКРЕКП від 02.11.2018 № 1334, на підставі отриманої ліцензії здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії в межах закріпленої території Миколаївської області, виконує функції та має права а обов`язки оператора системи розподілу.

Взаємовідносини між позивачем, як оператора системи розподілу та споживачами електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП 14.03.2018 року, № 312 (далі Правила), Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП, від 14.03.2018 року № 310.

Договірні відносини між позивачем та відповідачем регулювалися також Договором про користування електричною енергією.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , не виконує умови укладеного договору та не дотримується вимог Правил в частині оплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого станом на 01.05.2023 року на особовому рахунку споживача № НОМЕР_1 утворилася загальна сума заборгованості у розмірі 6380.64 грн.

Відповідно до п. 2 п. 5.5.5 Правил, Споживач електричної енергії зобов`язуватися сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини.

Виходячи з положень ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог п.48 «Правил користування електричною енергією для населення», споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення правил користування електричною енергією, за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію та розкрадання електричної енергії у разі споживання електричної енергії без приладів обліку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи заперечення відповідача, де він фактично не заперечує споживання ним електричної енергії, що надає позивач, суд приходить до висновку про те, що позовна заява є обґрунтованою належними та достатніми доказами і підлягає задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим, із ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію.

Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» борг за спожиту електричну енергію в сумі 8201.76 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» судовий збір в сумі 2684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» м. Миколаїв,54017 вул.. Погранична,39/1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.07.2023 року.

Суддя: