ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 335/5024/23 Головуючий суддя І інстанції Болибок Є. А.
Провадження № 22-ц/818/2655/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів: Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда, право на самостійне утримання малолітньої дитини-інваліда та часи побачення сина з його матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив: визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити його статус батька, який самостійно утримує малолітнього сина або, як тимчасового опікуна сина-інваліда; визначити ОСОБА_2 часи побачення їй з її сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : в будні дні за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 під його наглядом на 1-2 години; в вихідний день суботу чи неділю за місцем проживання відповідачки строком одну добу з попередженням органів опіки та поліції заздалегідь.

08.08.2023 ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому просила визначити місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда, право на самостійне утримання малолітньої дитини-інваліда та часи побачення сина з його матір`ю.

02.11.2023 представник ОСОБА_2 адвокат Железняк Л.В. подала до суду клопотання, в якому просила передати цивільну справу № 335/5024/23, провадження № 2/619/722/2023 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за достовірно доведеним місцем перебування відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 .

В обґрунтування клопотання адвокат зазначила, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За загальним правилом, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Дергачівський районний суд Харківської області не спроможний об`єктивно розглянути справу про визначення місця проживання дитини з одним з батьків, з огляду на те, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у м Запоріжжі, дитина проживає у м. Запоріжжі, треті особи, залучені до справи, знаходяться у м. Запоріжжі, свідки, заявлені сторонами для допиту у судовому засіданні, проживають у м. Запоріжжі. За вказаних обставин жодна із сторін та третіх осіб не в змозі особисто з`явитися до суду, свідки також не можуть бути допитані судом безпосередньо, що перешкоджатиме повному та об`єктивному дослідженню обставин справи. ОСОБА_2 постійно проживає у м. Запоріжжі.

Зазначила, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , однак більше десяти років там не проживає. Крім того, на даний час с. Уди Золочівського району Харківської області знаходиться в зоні бойових дій через російську агресію. У вказаному населеному пункті цивільні особи не проживають, Укрпошта не працює, тому будь-яка комунікація з судом, в тому числі отримання кореспонденції з суду, неможлива. Суду надані достатні та достовірні докази перебування ОСОБА_2 на території Шевченківського району м. Запоріжжя, де вона разом з дитиною постійно проживає, де знаходиться все її майно: АДРЕСА_3 .

Зауважила, що для об`єктивного розгляду цивільної справи № 335/5024/23, провадження № 2/619/722/2023 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, наявні підстави для направлення вказаної цивільної справи до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за достовірно доведеним місцем перебування відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 . Клопотання просила розглянути у її відсутність.

ОСОБА_1 , перебуваючи дистанційно в режимі відеоконференції між Дергачівським районним судом Харківської області та Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, заперечував проти передачі справи до Шевченківського району міста Запоріжжя, посилаючись на те, що Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя вже визначив підсудність справи за Дергачівським районним судом Харківської області. Також зазначив, що дитина проживає разом з ним і в наступне засідання він забезпечить явку дитини.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2023 року клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Железняк Л.В. про передачу справи на розгляд іншого суду задоволено.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда, право на самостійне утримання малолітньої дитини-інваліда та часи побачення сина з його матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини передано на розгляд Шевченківського районного суду міста Запоріжжя.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка ОСОБА_2 постійно змінює місця проживання в Запорізькій області, та як мешкає на чужих дачах. Вона вже двічі змінювала своє місце проживання . Після розлучення вона веде безпритульний та кочівний образ життя та скитається і займає вільні дачі у Запорізькій області.

Учасники справи наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржена ухвала суду першої інстанції відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда, право на самостійне утримання малолітньої дитини-інваліда та часи побачення сина з його матір`ю.

При цьому позивач має адресу реєстрації та фактичне проживання у АДРЕСА_1 , разом з ним фактично мешкає малолітня дитина сторін, стосовно визначення місця проживання якої виник спір у даній справі, відповідач також фактично мешкає у АДРЕСА_3 . Місце реєстрації відповідачки у даному випадку має формальний характер, оскільки на день відкриття провадження у справі та під час розгляду по суті відповідачка мешкає за вищевказаною адресою у м. Запоріжжі. Крім того, усі свідки та доказова база у межах позовних вимог також перебуває у м. Запоріжжі, що не сприяє належному розгляду цієї справи Дергачівським районним судом Харківської області.

За правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи (ч. 6 ст. 187 ЦПК України).

Приписами ч. 8 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

У відповідності до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

У позовній заяві, позивач вказує, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Фактичне місце проживання вказано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи)

За таких обставин, останнім відомим суду місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є: АДРЕСА_3 , тому, правильним є висновок суду першої інстанції, що пред`явлений до ОСОБА_2 позов підсудний Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. Суд першої інстанції у контексті вказаного норми ч. 9 ст. 28 ЦПК України обґрунтовано та відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України щодо пріоритетного забезпечення виконання завдання цивільного судочинства взяв до уваги, що зареєстроване місце проживання відповідачки у даному випадку перебуває під тимчасовою окупацією і тому ця обставина не є визначальною у контексті територіальної підсудності цієї справи.

Згідно приписів п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Аналізуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов пред`явлений ОСОБА_1 , не підсудний Дергачівському районному суду Харківської області. При цьому колегія суддів виходить з вимог ст. 2 ЦПК України, яка передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У даній справі сторони та малолітня дитина межах в межах територіальної підсудності суду першої інстанції у м. Запоріжжі

На думку колегії суддів, з огляду на вищевказані обставини розгляд цієї справи та ухвалення судового рішення Дергачівським районним судом Харківської області не гарантує прав сторін на доступ до суду суд, що передбачено п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини-інваліда, право на самостійне утримання малолітньої дитини-інваліда та часи побачення сина з його матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, необхідно передати за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду міста Запоріжжя, за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, що відповідає принципу верховенства права, ст.10 ЦПК України.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції, які відповідають фактичним обставинам справи, нормам цивільного процесуального та матеріального права, апеляційний суд відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 368, 369 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 02 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 26 грудня 2023 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.