04.07.2023 Єдиний унікальний номер 205/1324/23
Провадження № 2/205/1201/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 серпня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що неповнолітня дочка постійно проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у серпні 2022 року, а у грудні 2022 року вона звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Вказує, що відповідач не виконує обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, на теперішній час вона самостійно забезпечує та виховує доньку. Для забезпечення належних умов та рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку доньки, необхідна регулярна матеріальна допомога з боку відповідача у вигляді аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісяця. На підставі викладеного вона звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19 квітня 2023 року відповідачем до суду було подано заяву, в якій він зазначає про часткове визнання ним позову щодо сплати аліментів в розмірі 2 000 грн., в обґрунтування зазначивши, що вважає заявлену суму аліментів в розмірі 5 000 грн. завищеною, оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину у віці восьми років у 2023 році складає 1 416,50 грн. на місяць. Вказує, що він вважає за можливе виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача, і не заперечує проти стягнення з нього аліментів у вищевказаній сумі, і ця сума значно перевищує встановлений законом мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину. Також просить звернути увагу на те, що він на цей час не працює, оскільки працював водієм у ТОВ «Світ Трейдінг» водієм і був звільнений 08 листопада 2022 року, хворіє на хронічний гепатит та погано себе почуває і за станом здоров`я є непридатним у військовий час, та не може працевлаштуватись, оскільки не витримує фізичних навантажень.

Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду клопотання в якому просила розглядати цивільну справу без її участі та участі позивача.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив суд стягувати з нього аліменти в розмірі 2 000 грн.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 30 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №385, а після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини стало « ОСОБА_6 » (а. с. 4).

Матеріалами справи підтверджено, що від подружнього життя сторони мають дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1091 (а. с. 5).

Також судом встановлено, що позивач проживає разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 01 грудня 2022 року за підписами сусідів: ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також засвідченого головою квартального комітету №22 - Переясловою І.В. (а. с. 6).

Крім того, факт проживання спільної дитини позивача та відповідача разом з матір`ю не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. У цьому випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.

Згідно із ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає є 2 833 грн.

Отже, мінімальний розмір аліментів на дитину, за таких обставин, повинен бути не меншим за 1 416,50 грн.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, позивачем належним чином необґрунтовано необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання їх спільної доньки у розмірі 5 000 грн. щомісячно, а також не надано розрахунків таких витрат чи доказів на підтвердження необхідності витрачати на утримання дитини щомісяця саме у заявленій сумі, чи доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 з 21 квітня 2023 року та по теперішній час дійсно працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_9 з місячним посадовим окладом 8 500 грн., що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_9 №2 від 10 травня 2023 року (а. с. 22).

Крім того, суд бере до уваги часткове визнання позовних вимог відповідачем, та згоду на стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 2 000 грн., а також враховує, що відповідач перебуває у працездатному віці, а батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 2 000 грн. щомісячно, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, беручи до уваги ту обставину, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, та згоду відповідача на сплату аліментів у розмірі 2 000 грн., який є працездатним та зобов`язаний матеріально утримувати дитину, суд визначає розмір аліментів на дитину у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, в розмірі 2 000 грн., але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов`язаний її матеріально утримувати.

Більш того, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини з дня подання позову до суду, тобто з 09 лютого 2023 року.

Що стосується індексації стягнутої суми аліментів суд враховує наступне.

Статтею 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною 1 статті 71 ЗУ « Про виконавче провадження» визначено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Тобто, за змістом вказаної норми закону індексація аліментів має проводитися виконавцем при виконанні рішення суду без зазначення про це у рішенні суду.

Суд також враховує, що ЗУ « Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено дію ЗУ « Про індексацію грошових доходів населення».

Тобто, в 2023 році зупинено обов`язок індексації доходів населення, в тому числі розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.

Також у відповідності до вимог ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі за одну майнову вимогу у розмірі 1 073,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 55, 84, 141, 180 - 184, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76, 81, 133. 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 лютого 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя: Т.П. Терещенко