Справа №461/4188/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Львів

04 липня 2023 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Бобика Д.

позивача ОСОБА_1

представників відповідачів Суптеля В.О. , ОСОБА_8, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Біляк Оксани Ярославівни, співвідповідач заступник начальника Личаківського ВДВС Козак Софія Василівна, про визнання неправомірними дій приватного виконавця, про визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, про зобов`язання приватного виконавця або інших посадових осіб Личаківського ВДВС вчинити певні дії, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Біляк Оксани Ярославівни, співвідповідач заступник начальника Личаківського ВДВС Козак Софія Василівна, про визнання неправомірними дій приватного виконавця, про визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, про зобов`язання приватного виконавця або інших посадових осіб Личаківського ВДВС вчинити певні дії.Вважає дії виконавця Білецького І.М. незаконними.Зазаначив,що виносячи постанову і акт про передачу квартири боржника ОСОБА_4 стягувачу ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу порушено вимоги ст.61 Закону, зокрема,в ч.10 ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження"де прямо зазначено,що у разі наявності кількох стягувачів,які вивявили бажання залишити за собою нереалізоване майно,воно передається в порядку черговості,визначеної ст.46 даного Закону. А в межах однієї черги,визначеної ст.46 цього Закону,у порядку надходження виконавчих документів на виконання.

Позивач у судовому засіданні надав аналогічні пояснення щодо заявленого позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 ,адвокат Суптель В.О.,в судовому засіданні покликався на розсуд суду.

Представник відповідача Білецького І.М. , ОСОБА_7 , позов не визнав,просив у задоволенні позову відмовити. Свої заперечення мотивував,тим,що стягувач ОСОБА_3 пред`явив виконавчий лист на виконання виконавцю Білецькому І.М.,першим.Тобто приватний виконавець діяв згідно з чинним законодавством.

Представник відповідача, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 позов не визнав вважає,що приватний виконавець Білецький І.М. діяв відповідно до законодавства,що регулює порядок виконавчого провадження.

Приватний нотаріус Біляк О.Я. подала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності,рішення просила прийняти на розсуд суду.

Співвідповідач,заступник начальника Личаківської ВДВС Козак С.В,у судові засідання 14.06.2023 року та 04.07.2023 року не з`явилася,про час дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена,що підтверджується рекомандованим повідомленням наявним у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

11.01.2022 року на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 463/8345/20, виданого 11.01.2022 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 50212,52 доларів США, а також 10510,00 грн судового збору. Заява про відкриття виконавчого провадження стягувача ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа 461/6586/21 виданого 16.12.2021 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 60000,00 доларів США, яка в грошовому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.11.2021 складає 1566642,00 грн. стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 11350,00 надійшла на адресу приватного виконавця 17.01.2022 року.

17.01.2022 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. В ході проведення виконачих дій приватним виконавцем передано на реалізацію нерухоме майно боржника а саме: квартира, реєстраційний номер 01, місцезнаходження: АДРЕСА_1 загальною площею 79,6 кв.м., житлова площа 49,9 кв.м., складається з чотирьох житлових кімнат та кухні. Однак, після третіх торгів майно боржника не реалізовано, так керуючись чинними нормативно правовими нормами України та у відповідності до п. 6,9,10 ст.ст. 61, 46 Закону України «Про виконавче провадження» У разі нереалізації майна на третьому електронному аукціоні виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третього електронного аукціону або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України ;Про заставання; та/або Закону України про іпотеку), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання. Приватним виконавцем дотримуючись основних засад виконавчого провадження та порядку черговості 18.07.2022 року винесено постанову про передачу майна стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу. За фактом такої передачі приватним виконавцем 18.07.2022 складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення. Стягувач ОСОБА_3 пред`явив виконавчий лист на виконання приватного виконавця Білецького І.М. першим, що підтверджується відміткою на заяві про відкриття виконавчого провадження.

13.07.2022 року приватним виконавцем на підставі п. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 68188357 відкрите на підставі виконавчого листа 461/6586/21 виданого 16.12.2021 Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 60000,00 доларів США, яка в грошовому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.11.2021 складає 1566642,00 грн. стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 11350,00.

На адресу приватного виконавця надійшла Ухвала Львівського апеляційного суду від 07.02.2022 року у справі №461/6586/21, якою відкрито апеляційне провадження на рішення, яке перебуває на примусовому виконанні. Станом на дату подання пояснення провадження не відновлено. Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

У силу статей 1, 5 Закону N 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом N 1403-VIII. Законом N 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3) пунктом 6 частини першої статті 4 Закону N 1403-VIIIтa пункт 4 частини першої статті 2 Закону N 1404-VIII установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону N 1404- VIII віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону). Тобто вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями. Частина перша статті 27 Закону N 1403-VIII і частина друга статті 24 Закону N 1404- VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом N 1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону N 1404- VIII права й обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пропонування ОСОБА_3 залишити за собою нереалізовану квартиру ОСОБА_4 є цілком законною дією приватного виконавця Білецького І.М., що спрямована на виконання судового рішення. У цьому контексті слід зазначити, що факт зупинення дії рішення у справі №461/6586/21 внаслідок його апеляційного перегляду, не міг бути використаний приватним виконавцем Білецьким І.М. як підстава для призупинення електронних торгів із реалізації майна боржника ОСОБА_4 , як про це просив ОСОБА_1 . Так, подібні дії були б незаконними та порушували б право ОСОБА_3 на виконання прийнятого на його користь судового рішення.

Дії приватного виконавця Білецького І.М. є такими, що узгоджуються із приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», згідно із яким завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Окрім цього, першочергове задоволення вимог ОСОБА_3 шляхом передачі йому у власність нереалізованого майна (а не ОСОБА_1 ), цілком відповідає імперативним законодавчим вимогам.

Статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів. Згідно із цією статтею у разі якщо під час розподілу грошових сум увипадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги (частина 1). Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми (частина 2).

З наведеного вище випливає, що стягувачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у межах п`ятої черги. Як визначено у ч. 10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку черговості, визначеної статтею 46 цього Закону (у разі наявності застави та/або іпотеки декількох стягувачів щодо такого майна - також з урахуванням відповідних норм Закону України «Про заставу» та/або Закону України «Про іпотеку»), а в межах однієї черги, визначеної статтею 46 цього Закону, - у порядку надходження виконавчих документів на виконання. Таким чином, визначальним для встановлення, кому із стягувачів слід передати нереалізоване майно є те, хто швидше подав відповідний виконавчий документ на виконання. Як зазначалося вище, ОСОБА_3 подав виконавчий документ приватному виконавцю Білецькому І.М. швидше, аніж ОСОБА_1 , а тому - саме йому в силу положень частин 6, 10 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» належить право одержати в рахунок погашення боргу нереалізоване нерухоме майно боржника ОСОБА_4 . Не можуть бути взяті до уваги покликання ОСОБА_1 на те, що саме він швидше пред`явив виконавчий лист до виконання, оскільки як повідомляє сам позивач, він подав заяву про повернення згаданого вище виконавчого листа без виконання. Його слова підтверджуються доданою ним же постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.01.2022 у виконавчому провадженні ВП №68061758, в якому зазначено, що «на адресу відділу надійшла заява про повернення виконавчого листа без виконання». Таким чином, виконавчий лист №461/6586/21 був повернутий стягувачеві ОСОБА_1 за його власною ініціативою. Аргументи ОСОБА_1 про те, що заяву про повернення виконавчого листа без виконання від подав, оскільки його переконав в цьому державний виконавець, не можуть бути сприйняті як доказ обставин, які підлягають встановленню у рамках даної цивільної справи. Так, жодних доказів правдивості цих аргументів ОСОБА_1 до суду не подавав, як і не надавав підтверджень тому, що заява про повернення виконавчого листа без виконання була подана ним не добровільно та без розуміння правових наслідків вчинюваних ним дій. вчинюваних ним дій. Важливими є також висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 про те, що передбачені ст. ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» правила розподілу стягнутих з боржника грошових сум та черговості задоволення вимог стягувачів підлягають застосуванню в межах одного конкретного виконавчого провадження, а не загалом до всіх виконавчих проваджень, відкритих щодо боржника. Отже, така черговість не поширюється на всю систему примусового виконання рішень, оскільки Закон України «Про виконавче провадження» прямо цього не передбачає. Разом з цим, факт існування виконавчого провадження ВП №68061758, у якому виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання, не може створювати жодних правових наслідків. Аналіз вищевикладеного дає підстави для висновку про те, що приватний виконавець Білецький І.М. діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, яке врегульовує порядок здійснення виконавчого провадження, а винесені ним у рамках виконавчого провадження ВП №68111853 Акт та Постанова про передачу майна в рахунок стягувачу є законними та не можуть бути скасованими, як і видане на їх підставі Свідоцтво.

Таким чином в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого органу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Біляк Оксани Ярославівни, співвідповідач заступник начальника Личаківського ВДВС Козак Софія Василівна, про визнання неправомірними дій приватного виконавця, про визнання незаконним та скасування акту приватного виконавця, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, про зобов`язання приватного виконавця або інших посадових осіб Личаківського ВДВС вчинити певні дії.

Судові витрати щодо сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Повний текст судового рішення буде складений 10.07.2023 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В.Є. Радченко