КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/5165/21 Головуючий у 1 інстанції: Шереметьєва Л.А.

Провадження №22-ц/824/2776/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

28 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Талят Рефатович, Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Байрамов Т.Р., Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року заяву адвоката Ганчука Г.В. - представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» вказує, що жодних доказів сплати зазначеної суми на рахунок адвоката надано не було, а це означає що дана сума є надуманою та такою, що направлена на незаконне збагачення адвоката.

Вважає, що розмір витрат на правничу допомогу не співмірний ані зі складністю справи, ані з обсягом наданих послуг адвокатом.

ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволений. Визнано Виконавчий напис № 3381 від 09 вересня 2020 року, вчинений Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про звернення стягнення за кредитним договором № 205/ФКВ-07 від 21 березня 2007 року, таким, що не підлягає виконанню.

05 липня 2022 року до суду першої інстанції надійшла заява адвоката Ганчука Г.В. - представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу адвокатом Ганчуком Г.В. - представником ОСОБА_1 було додано до матеріалів справи: Договір № 25/02-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25 лютого 2021 року, Додаткову угоду № 1 до Договору № 25/02-П, документи, що підтверджують оплату наданих послуг, Акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 01 липня 2021 року, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).

У ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що розраховує понести судові витрати орієнтовним розміром у 17 000 грн. (а.с. 1-11).

У матеріалах міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Ганчуком Г.В. серії АІ №1077496 від 02 липня 2021 року (а.с. 167), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8161/10 від 18 липня 2019 року (а.с.166), копія Договору №25/02-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25 лютого 2021 року. (а.с. 156-161), додаткова угода №1 від 25 лютого 2023 року до договору №25/02-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25 лютого 2021 року (а.с. 160-161).

Відповідно до п. 1.1 Договору Адвокатське об`єднання зобов`язалося, протягом обумовлених строків надавати позивачу послуги професійної правової (правничої) допомоги, а позивач зобов`язався оплатити надані послуги та компенсувати фактичні витрати понесені під час надання послуг.

Пунктом 1.2. обумовлено, що конкретний перелік послуг, які мають надаватися за Договором, строк їх надання, вартість, порядок та спосіб розрахунків визначаються у додаткових угодах.

Відповідно до п. 2.2. Договору сума коштів (гонорар), що підлягає сплаті за цим Договором та спосіб розрахунків визначається за домовленістю сторін у відповідних додаткових угодах.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 1 до Договору №25/02-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25 лютого 2021 року гонорар Адвокатського об`єднання за представництво позивача та надання інших видів правової допомоги за цією додатковою угодою встановлюється у фіксованому розмірі та складає 17 000, 00 гр.

01 липня 2021 року сторони підписали Акт №1 прийому-передачі наданих послуг за Договором №25/02-П (а.с. 164).

З Акту виконаних робіт вбачається, що надані та приведені в ньому правничі послуги діляться на декілька частин з приведенням кількості часу, витраченого на кожну з них:

-підготовка, формування та надсилання до Солом`янський районного суду міста Києва позовної заяви про визнання виконавчого напису №3381 від 09 вересня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню - 7 год.;

-підготовка, формування та надсилання до Солом`янський районного суду міста Києва заяви про забезпечення позову про визнання виконавчого напису №3381 від 09 вересня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню - 5 год.;

-підготовка та подання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Байрамову Т.Р. заяви про зупинення вчинення виконавчих дій - 1 год.;

-підготовка та надіслання до Солом`янського районного суду м. Києва заяви про ухвалення по справі № 760/5165/21 додаткового рішення щодо стягнення судових витрат (витрат на правничу допомогу адвоката) - 2 год.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 201/14495/16 від 30 вересня 2020 року, в окремих випадках суд може самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене вище, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 10 000 грн.

Крім того, пунктом 5 додаткової угоди передбачено, що Гонорар визначений пунктом 4 цієї додаткової угоди сплачується Клієнтом у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання вказаний у Договорі №25/02-П про надання професійної правової (правничої) допомоги від 25 лютого 2021 року у наступному порядку:

- 10 000, 00 грн. не пізніше 5 березня 2021 року (включно);

- 7 000, 00 грн. не пізніше двох робочих днів з моменту винесення судового рішення, яким буде вирішено справу за позовом позивача про визнання виконавчого напису №3381 від 09 вересня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., таким, що не підлягає виконанню.

Адвокатом Ганчуком Г.В. - представником ОСОБА_1 на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу було надано копії квитанцій на загальну суму 17 000 грн. (а.с. 162-163), тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», що матеріали справи не містять доказів сплати зазначеної суми на рахунок адвоката.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 грудня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Д.Р. Гаращенко
СуддіЛ.П. Сушко В.І. Олійник