Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 Справа №607/16887/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника відповідача Моленя Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 143 301,35 грн.

Позов мотивовано тим, що 19.08.2020 на дорозі Т-2002 2 км + 300м трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Кіа» ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Сканія» ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність обох учасників була застрахована. При настанні даної ДТП, сторони дійшли взаємної згоди, претензій один до одного не було, та склали відповідне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без виклику працівників поліції. Відповідна процедура передбачена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач свою провину в скоєному ДТП визнав, про що зазначив в європротоколі в п. 14 «Мої зауваження». У результаті ДТП було пошкоджено застрахований АТ «Концерн Галнафтогаз» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно з умовами договору страхування № 3015/215/010337 від 21.01.2020 транспортний засіб «Сканія» ДНЗ НОМЕР_2 . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до Позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 193301,35 грн на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином Позивач виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки». Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Країна», на підставі полісу №АР/4283480, страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - Відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь Позивача у розмірі 50 000,00 грн. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки страхова виплата за договором обов`язкового страхування не покрила суми збитків завданої ДТП з вини відповідача, позивач просить стягнути різницю між завданою шкодою Відповідачем і шкодою яка відшкодувалася Страховою компанією Відповідача, та становить: 143 301,35 грн (193 301,35 (розмір завданої шкоди) - 50 000,00 грн (сума відшкодування ПрАТ «СК «Країна»).

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_1 через її представника надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Зазначена норма встановлює можливість водіям-учасникам ДТП врегулювати самостійно спір про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та встановити максимальний розмір її відшкодування (розмір відшкодування, вимогу про виплату якого можна заявити до учасника ДТП), що не може перевищувати затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ у порядку п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.12.2015 № 3471 доповнено пункт 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 грудня 2011 року за № 1412/20150, з 01 лютого 2016 року - 50000 гривень потерпілому. Саме тому, у порядку, встановленому пункту 33.2 статті 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власнику пошкодженого транспортного засобу здійснено відшкодування за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності у розмірі 50000 грн. Водночас, Позивач стверджує, що ним здійснено страхове відшкодування за договором страхування у розмірі 193,301,35 грн та просить розмір такого відшкодування з вирахуванням 50 000 грн стягнути із Відповідача, що не відповідає положенням п. 33.2 статті 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник позивача свого представника в судове засідання не направив.

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Звертає увагу, що навіть за договором добровільного страхування, укладеному між позивачем та іншим учасником ДТП передбачено страхове відшкодування у випадку складання Європротоколу в розмірі 50000 грн. Тому, виплата страхового відшкодування в більшому розмірі здійснена не на підставі договору.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010337 від 21 січня 2020 року укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (страховик) та АТ «Концерн Галнафтогаз» (Страхувальник) Страховик здійснює страхування наземних транспортних засобів та додаткового обладнання та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику/Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору. До страхових ризиків віднесено, в тому числі ДТП (п.1.4 договору). Згідно додатку №1 за цим договором був застрахований вантажний автомобіль марки «Scania» ДНЗ НОМЕР_2 , страхова сума 2200000 грн.

19.08.2020 на дорозі Т-2002 2 км + 300м трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Кіа» ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Сканія» ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Як видно із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 19.08.2020, учасники ДТП дійшли згоди, претензій один до одного не було, та склали відповідне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без виклику працівників поліції. Водій ОСОБА_1 свою провину в скоєному ДТП визнала, про що зазначила в пункті 14 Повідомлення «Мої зауваження». У вказаному повідомлення зафіксовано, що внаслідок ДТП було пошкоджено належний на праві оренди АТ «Концерн Галнафтогаз» транспортний засіб «Сканія» ДНЗ НОМЕР_2 , а саме передній бампер.

На підставі заяви АТ «Концерн Галнафтогаз» про виплату страхового відшкодування від 03.11.2020 (а.с. 28), акту огляду транспортного засобу від 20.08.2020 (а.с. 29), рахунку від 20.08.2020 виданого ПП «Автотранском» (а.с. 30), аварійного сертифікату (каско) від 23.08.2020 (а.с. 31) , страхового акту №62632/1 (а.с. 32) та платіжного доручення від 13 листопада 2020 року (а.с. 33) ПРАТ «СК «Універсальна» виплатила ПП «Автотранском» страхове відшкодування за ТЗ «Сканія» ДНЗ НОМЕР_2 згідно договору добровільного страхування №3015/215/010337 від 21 січня 2020 року в розмірі 193301,35 грн.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Кіа» ДНЗ В06655АХ на момент ДТП була застрахована в АТ СК «Країна» згідно полісу №АР/4283480, страхова сума за шкоду, заподіяному майну 130000 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає що позов не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Отже, до позивача від АТ «Концерн Галнафтогаз» в порядку суброгації перейшло право вимоги відшкодування завданих збитків транспортному засобу потерпілого до ОСОБА_1 , через ДТП, яке сталося з її вини в межах суми страхового відшкодування. При цьому, як стверджує позивач, страхова компанія, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Кіа» ДНЗ В06655АХ ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Країна» виплатила позивачу страхову виплату в межах ліміту 50000 грн за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи суму збитку, право вимоги якого в порядку суброгації перейшло до Приватного акціонерного товариства ПрАТ «СК «Універсальна», суд виходить із такого.

Так, як видно із пункту 14.2.1.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010337 від 21 січня 2020 року укладеного між ПРАТ «Страхова компанія «Універсальна» (страховик) та АТ «Концерн Галнафтогаз» (Страхувальник), за наявності інших учасників ДТП за відсутності довідки компетентних органів відповідно до розділу 8 договору, Страховик здійснює страхове відшкодування на підставі повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол»), складеного з дотриманням п.2.11 ПДР та вимог чинного законодавства щодо оформлення такого повідомлення, за умови встановлення факту безпосереднього контакту (зіткнення) застрахованого ТЗ та ТЗ інших учасників, що зафіксоване у відповідному повідомленні про ДТП. Сума страхового відшкодування при цьому визначається в розмірі збитку, розрахованого відповідно до умов договору, за вирахуванням вказаної в Додатку №1 до договору франшизи по відповідному ТЗ для відповідного ризику, але не більше 50000 грн.

Як видно із встановлених судом обставин справи, АТ «Концерн Галнафтогаз» (Страхувальник) звернувся до позивача із заявою про здійснення страхового відшкодування за відсутності довідки компетентних органів відповідно на підставі повідомлення про ДТП встановленого зразка («Європротокол»).

Отже, за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту №3015/215/010337 від 21 січня 2020 року, сума страхового відшкодування могла бути не більшою за 50000 грн.

Тому, суд вважає сумою страхового відшкодування саме 50000 грн. При цьому, вказана сума 50000 грн, як стверджує позивач, вже йому компенсована АТ СК «Країна».

Решту виплаченої ПрАТ «СК «Універсальна» 143301,35 грн, суд вважає не страховим відшкодування, оскільки такий розмір не передбачений договором страхування.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 528 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу (частина третя статті 528 ЦК).

Отже, з аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що до іншої особи, яка задовольнила вимогу кредитора без згоди боржника, переходять права кредитора у зобов`язанні тільки у разі небезпеки втратити її право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно.

Разом з тим, позивачем не надано, а судом не здобуто доказів вимоги кредиторів, невиконання яких могло б призвести до небезпеки втратити право на майно боржника внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно.

Суду також не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 уповноважувала виконання своїх обов`язків щодо відшкодування завданих ДТП збитків ПАТ «СК «Універсальна».

Договором страхування також не передбачено виплату страхового відшкодування в розмірі, який виплатив позивач, а сума страхового відшкодування могла складати тільки 50000 грн.

Сам факт добровільного виконання третьою особою без згоди боржника його зобов`язань не встановлює переходу до такої особи прав кредитора у зобов`язанні.

Тому, навіть якщо позивач з власної ініціативи, без підстав встановлених договором страхування оплатив завдані АТ «Концерн Галнафтогаз» збитки, він не набув права вимоги до ОСОБА_1 .

Належним способом захисту позивача в цьому випадку могло б бути звернення до осіб, які отримали кошти про їх повернення, як майна, яке отримано без відповідної правової підстави (1212 Цивільного кодексу України).

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 5, 19, 81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», Юридична адреса: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки 9 Код .

Відповідач: ОСОБА_1 РНОКПП - НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 25 грудня 2023 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк