Справа № 583/236/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Алєксєєнко І.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей Охтирської міської ради, служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи служба у справах дітей Охтирської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей,

УСТАНОВИВ:

22.01.2021 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.01.2021 позовна заява залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2021 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.03.2021 відповідачем поданий відзив на позовну заяву.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2021 позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.07.2021 ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.03.2021 скасована та справа направлена до суду для продовження розгляду.

20.07.2021 справа прийнята до провадження, призначене підготовче судове засідання.

02.08.2021 ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2021 прийнятий зустрічний позов, позови об`єднані в одному провадженні.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.10.2021 закрите підготовче судове засідання та призначений судовий розгляд.

10.11.2021 ОСОБА_3 поданий відзив на зустрічну позовну заяву.

Позивачка ОСОБА_3 свої вимоги мотивує тим, що з 17.09.2005 перебувала з відповідачем ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2020 був розірваний. Мають двох дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.06.2020 Охтирським міськрайонним судом Сумської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей на користь позивачки з якою фактично проживають діти. ОСОБА_1 наказ не оспорив, однак в подальшому між сторонами неодноразово виникали конфлікти та спори з приводу місця проживання дітей. Також з боку дітей виникають побоювання про можливість визначення їх місця проживання разом з ОСОБА_1 . Між сторонами склалися конфліктні відносини і, так як не досягнуто згоди щодо місця проживання дітей, позивачка порушує питання про визначення місця проживання дітей разом з нею та стягнення з відповідача судових витрат.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що він ніколи не заперечував проти того, щоб діти проживали разом з ОСОБА_3 , однак, починаючи з лютого 2020 року ОСОБА_3 змінила місце проживання дітей, не повідомивши його про їх місцеперебування та позбавивши можливості бачити дітей та спілкуватися з ними. У зв`язку з триваючими діями по вчиненню перешкод у спілкуванні з дітьми, ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з позовом про захист батьківського права, усунення перешкод у спілкуванні, вихованні, спільному відпочинку та визначенні днів, годин та місця побачення з дітьми. Судом прийняте рішення про визначення способу його участі у вихованні дітей, однак невизначене місце проживання дітей та постійна зміна проживання позивачки дає їй можливість для ухилення від виконання рішення суду. Тому вважає необхідним визначити місце проживання дітей з зазначенням конкретної адреси та покладенням обов`язку на матір завчасно (за місяць) повідомляти батька про зміну адреси проживання дітей. Тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі в зв`язку з відсутністю конкретної адреси проживання дітей.

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 мотивує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який був розірваний за рішенням суду від 30.03.2020 за ініціативою ОСОБА_3 . Мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З лютого 2020 року ОСОБА_3 без попередження та повідомлення змінила місце проживання дітей, і в подальшому неодноразово змінювала місце проживання дітей, приховуючи інформацію про адресу місця перебування, що змушувало ОСОБА_1 безрезультатно звертатися до різних уповноважених установ для отримання інформації щодо місця перебування дітей. Неправомірні дії ОСОБА_3 щодо приховування місця перебування дітей змусили його звернутися до суду з позовом про захист батьківського права та усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей. Рішенням суду визначено спосіб участі батька у вихованні дітей, однак ОСОБА_3 рішення суду не виконує, за що до неї неодноразово був застосований штраф. ОСОБА_3 змінює місце проживання дітей, блокує номер телефону ОСОБА_1 , ігнорує вирішення питання щодо його спілкування з дітьми, постійно налаштовує дітей проти батька, в його присутності говорить дітям, що він хоче забрати дітей від неї, від чого діти отримують психологічний стрес. Вважає, що такими діями ОСОБА_3 вчиняє психологічне насильство як над ним, так і над дітьми. Між ним та ОСОБА_3 не виникало спору щодо того, з ким будуть проживати діти. Натомість, ОСОБА_3 забороняє організаціям та установам повідомляти фактичне місце проживання дітей, маніпулює дітьми, як знаряддям помсти, позбавляючи ОСОБА_1 , як батька дітей, можливості спілкуватися з ними. Вважає, що позов ОСОБА_3 носить штучний характер. Задоволення позовних вимог без визначення адреси місця проживання дітей в подальшому призведе до продовження маніпуляцій та неможливості участі батька у вихованні дітей. Неправомірні дії ОСОБА_3 призвели до порушення права ОСОБА_1 на «сімейне життя» через перешкоди, які вона вчиняла. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 ОСОБА_1 відчував приниження, страждав через неможливість бачити дітей, знати про їх життя, приймати у ньому участь. На даний час втрачений контакт з дітьми, для відновлення спілкування необхідне залучення спеціаліста. Моральну шкоду оцінює у розмірі 180000 грн. (10000 грн. за кожен місяць з дати переїзду дітей до м. Обухів до дати вступу рішення в законну силу до жовтня 2021 року включно). Тому порушує питання про:

визначення місця проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

зобов`язання матері ОСОБА_3 завчасно повідомляти батька ОСОБА_1 про зміну адреси проживання дітей;

стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 180000 грн. та судових витрат.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 зазначила, що визначення місця проживання дітей з одним із батьків за конкретною адресою суперечить вимогам ст. 33 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та не узгоджується з приписами ст. 161 СК України, ст. 29 ЦК України, згідно яких місце проживання дітей віком до 14 років визначається одним із батьків, право на вільний вибір місця проживання яких не може бути обмежене. Вимоги про зобов`язання ОСОБА_3 не можуть бути задоволені в зв`язку з відсутністю порушення його права на день звернення до суду. Заперечує проти вимоги щодо стягнення моральної шкоди, оскільки з часу окремого проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , а саме з весни 2019 року, коли ОСОБА_1 залишив ОСОБА_3 проживати у їх квартирі, а сам винайняв інше житло, між ними не було суперечки щодо місця проживання дітей, так як діти залишилися проживати з матір`ю. Це було спільне рішення батьків і ОСОБА_1 будь-яких заперечень з даного приводу не виказував. Тому, в розумінні ст. 162 СК України, ОСОБА_3 не є особою, яка має нести відповідальність за самовільну зміну місця проживання дітей. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 разом з дітьми переїхала до м. Обухів, про що ОСОБА_1 був обізнаний та не заперечував, а потім до м. Києва. Контакти ОСОБА_3 ні власні, ні дочки не змінювала, ОСОБА_1 постійно має змогу спілкуватися з дочкою, про що свідчить надана ним переписка. Однак, діючи недобросовісно, ОСОБА_1 продовжує звертатися до різних установ, повідомляючи неправдиві відомості про приховування місця проживання дітей. Звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 не надав доказів спричинення йому моральної шкоди, неправомірної поведінки ОСОБА_3 та наявності причинного зв`язку між поведінкою ОСОБА_3 та наслідками у виді моральних втрат ОСОБА_1 , а тому вимоги ОСОБА_1 в цій частині необґрунтовані та безпідставні.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та задоволення заявлених нею вимог.

Відповідач та його представник не заперечували проти визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з матір`ю, зазначили, що ОСОБА_4 досягла віку чотирнадцяти років, а тому має право самостійно визначати, з ким з батьків вона бажає проживати. Вимоги за зустрічною позовною заявою підтримали в повному обсязі з зазначених у ній підстав, наполягали на їх задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позицію, викладену у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради.

Адміністрація служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надала заяву про проведення судового розгляду без участі представника, підтримують висновок органу опіки та піклування у повному обсязі.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини.

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12.03.2020 Охтирським міськрайвідділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та серії НОМЕР_2 , виданим повторно 12.03.2020 Охтирським міськрайвідділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до приписів статті 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлені законом ( ч. 2 статті). Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає ( ч. 4 статті).

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Сторонами не оспорюється та обставина, що на даний час неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю ОСОБА_3 в м. Києві.

З часу виїзду дітей з міста Охтирка разом з матір`ю ОСОБА_3 між сторонами склалися конфліктні відносини на тій підставі, що батько дітей, ОСОБА_1 , бажав реалізувати своє право на участь у вихованні та спілкуванні з дітьми, однак, вочевидь, обраний ним спосіб реалізації такого права сприймався ОСОБА_3 як психологічний тиск з його боку.

Так, 07.04.2020 ОСОБА_1 звертався до міського голови м. Охтирка з заявою про порушення прав дітей в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 07.04.2020 повідомила, що дітей вивезла до м. Києва, зв`язок з нею та дітьми відсутній. Згідно відповіді, працівниками служби у справах дітей проведено розмову з ОСОБА_3 яка пояснила, що 07.04.2020 направила ОСОБА_1 повідомлення, що вона вивезла спільних дітей до м. Києва, на даний час фактично проживає в м. Обухів у винайнятій квартирі та офіційно працевлаштувалася за спеціальністю, подала в онлайн-режимі заяви про влаштування сина ОСОБА_7 до дошкільного навчального закладу та дочки ОСОБА_6 до Обухівської ЗОШ № 5. ОСОБА_3 свідомо заблокувала номер телефону ОСОБА_1 , так як спілкування закінчується сварками, що негативно впливає як на неї особисто так і на психічний стан дітей. Повідомляти адресу місця проживання відмовилася. Також ОСОБА_3 повідомила класного керівника про плани змінити в майбутньому місце навчання дочки.

14.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 щодо повідомлення його про змінене місце проживання дітей.

05.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Обухів з заявою про порушення прав дітей. Згідно інформації від 29.05.2020 служби у справах дітей та сім`ї, з ОСОБА_3 була проведена бесіда з якої стало відомо, що причини переховування від батька дітей є вчинення психологічного насильства. 28.05.2020 проведено обстеження житлово-побутових умов дітей, умови проживання дітей не викликають зауважень. ОСОБА_3 заявила про нерозголошення працівниками служби її фактичної адреси.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3 від 27.05.2020 на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї Обухівської міської ради, остання просить не повідомляти її адресу ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що він ще за попереднім місцем проживання чинив психологічний тиск на неї та дітей, дочка заблокувала його номер, так як боїться, що він її забере або розлучить.

05.06.2020 ОСОБА_3 звернулася до Обухівського ВП ГУНП в Київській області з заявою щодо вчинення психологічного тиску з боку ОСОБА_1 як безпосередньо так і через інших осіб та органи державної влади.

Відповідно до витягу з протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради від 05.06.2020, було розглянуте звернення ОСОБА_1 про захист прав його дітей ОСОБА_4 , 2008 р.н. та ОСОБА_5 , 2015 р.н. Встановлено забезпечення ОСОБА_3 належних умов для проживання та розвитку дітей. Комісія вирішила поінформувати ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення з урахуванням конфіденційності персональних даних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Згідно довідки про обстеження психоемоційного стану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , узагальнюючи результати взаємодії з нею зроблений висновок, що несприятлива сімейна атмосфера, яку періодично створював батько, призвела до того, що дівчинка втратила відчуття безпеки поряд з ним. Бажаючи зберегти сім`ю, вона інтуїтивно почала шукати баланс між батьками, захищаючи маму і зайняла активну позицію. Батько не пішов на контакт з дитиною і зайняв авторитарну позицію, що збільшило дистанцію між ними. Маючи досвід психологічного і фізичного насильства, дівчинка обрала для себе механізм уникнення. Її емоційний стан є нестабільним. Має надію на те, що батько змінить своє ставлення до них та поміняє тактику спілкування. Підсвідомо не виключає, що батько залишиться у її житті.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 18.08.2020, 13.07.2020 ОСОБА_3 достроково розірвала договір оренди квартири та виїхала з міста Обухів у невідомому напрямку. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не навчаються у жодному закладі освіти м. Обухів.

27.08.2020 ОСОБА_1 звертався у громадську організацію Служба розшуку дітей.

28.08.2020 ОСОБА_1 звертався до Департаменту освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради з запитом про надання інформації щодо навчальних закладів, які відвідують ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Згідно відповіді від 02.09.2020 прийом дітей та ведення бази даних вихованців, учнів навчальних закладів м. Києва не належить до повноважень Департаменту. В системі електронного запису дітей до закладів дошкільної освіти ОСОБА_5 не зафіксовано.

Згідно довідки ЗОШ І-ІІІ ступенів № 66 м. Києва від 09.09.2020 ОСОБА_4 навчається в 7-Б класі.

11.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про порушення інтересів та прав дитини. Згідно відповіді від 09.12.2020 абонент за вказаним у зверненні номером не відповідає, тому неможливо з`ясувати ситуацію щодо порушених у зверненні питань. Питання зарахування ОСОБА_5 до дошкільних закладів м. Києва, інформування про те, з ким перебувають діти не відноситься до повноважень служби.

Відповідно до довідки ДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу № 290 Дарницького району м. Києва № 93 від 24.12.2020, ОСОБА_9 , 2015 року народження, відвідує дошкільний навчальний заклад з вересня 2020 року з 7.15 год. до 18.00 год.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.01.2021 зобов`язано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , у спілкуванні та участі у вихованні з малолітніми дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , спосіб участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вихованні малолітніх: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом систематичних зустрічей з ними:

- кожного першого та третього тижня щомісяця з 10:00 год. суботи до 15:00 год. неділі без виїзду з населеного пункту де проживають діти з матір`ю;

- кожні перші чи останні три дні осінніх, зимових, весняних шкільних канікул за домовленістю батьків;

- чотири тижні безперервно в літній період (під час канікул за домовленістю батьків) для спільного відпочинку та оздоровлення дитини з правом виїзду за межі м. Охтирка в межах України в тому числі за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_3 .

Надано батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною лише за їх взаємною згодою.

Згідно відповіді ЗОШ І-ІІІ ступенів ім. Б.Д. Антоненка-Давидовича Охтирської міської ради Сумської області № 58 від 25.01.2021, в навчальному закладі відсутня інформація про випадки психологічного, фізичного (побиття дітей) насилля, вчиненого ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом навчання у школі.

Згідно відповіді служби у справах дітей Охтирської міської ради № 36 від 25.01.2021, звернень до органу опіки та піклування Охтирської міської ради щодо випадків психологічного, фізичного насилля, вчиненого ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.05.2008 і по теперішній час не було. У журналі прийому громадян зареєстровано три звернення ОСОБА_1 з питань створення перешкод у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 , а саме 25.02.2020, 16.03.2020, 20.10.2020. ОСОБА_3 була на особистому прийомі начальника служби у справах дітей, так як побоювалася, що ОСОБА_1 намагається встановити місце проживання дітей саме з ним.

Згідно інформації Центру розвитку дитини «Калинка» від 26.01.2021, батько дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в присутності вихователів випадків психологічного, фізичного насилля до дітей не вчиняв. Дотримувався вимог статутної діяльності дошкільного закладу, вів себе коректно з працівниками закладу, проявляв турботу про своїх дітей. Адміністрація закладу не зверталася до служби у справах дітей чи поліції з приводу виховання дітей ОСОБА_1 .

Згідно повідомлення Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 07.07.2020 інформація про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відсутня.

04.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ДНЗ комбінованого типу № 290 Дарницького району м. Києва з питання спілкування з сином ОСОБА_5 , однак керівником закладу було відмовлено у побаченні з мотивів відсутності згоди матері ОСОБА_3 . 19.03.2021 ОСОБА_1 , звернувся до ДНЗ № 290 з приводу спілкування з сином, однак той був відсутній.

11.03.2021 ОСОБА_3 звернулася на урядову «гарячу лінію» зі скаргою, що ОСОБА_1 не виконує рішення суду, яким встановлено графік побачень з дітьми, приїхав у садочок під час денного сну, вимагав надати особову справу дитини та побачення з сином. За результатами розгляду звернення не встановлено наявності ознак складу кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно до інформації про виконавче провадження № 64636017 станом на 26.03.2021, відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 583/2211/20 від 16.02.2021, усунення перешкод у побаченні з дитиною, встановлення побачення з дитиною, боржник ОСОБА_3 , стягувач ОСОБА_1 04.03.2021, 22.03.2021 на боржника накладено штраф за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду.

29.03.2021 державний виконавець звернулася до Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві з повідомленням про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за невиконання рішення суду зобов`язального характеру. За наслідками повідомлення внесені відомості до ЄРДР №0001055 від 03.04.2021 з попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 382 КК України.

Отже, досліджені обставини дають підстави для висновку, що питання визначення місця проживання дітей на засадах справедливості, добросовісності та розумності сторонами не врегульоване.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для його судового вирішення.

Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Охтирської міської ради №01-14/868 від 05.03.2021, проживання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол засідання комісії від 11.01.2021 № 1) №103/475/41/3 від 20.01.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_3 . На час розгляду звернення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла 14 років та самостійно визначає своє місце проживання.

Враховуючи встановлені судом обставини, виходячи з пріоритетності інтересів дітей, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повних чотирнадцять років, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю.

При цьому, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо визначення конкретної адреси, за якою має проживати малолітній ОСОБА_5 , оскільки це призведе до порушення гарантованих Конституцією України прав ОСОБА_3 .

Однак, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_3 обов`язку завчасно повідомляти ОСОБА_1 про зміну місця проживання дітей для можливості реалізації батьком свого права на участь у спілкуванні та вихованні дітей.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність, суть якої полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Порушуючи питання про стягнення з ОСОБА_3 180000 грн. в рахунок відшкодування моральних втрат, ОСОБА_1 зазначає про неправомірну поведінку ОСОБА_3 , яка виразилася у самовільній зміні місця проживання дітей.

Відповідно до приписів статті 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала.

Положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі закону або рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання.

Разом з тим, як було встановлено, до 07.04.2020, дати, коли ОСОБА_3 разом з дітьми виїхала до м. Обухів, неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали разом з матір`ю ОСОБА_3 в м. Охтирка. Доказів існування на той час спору про визначення місця проживання дітей суду не надано.

Таким чином, в даному випадку ОСОБА_3 не є суб`єктом відповідальності за ч. 2 ст. 162 Сімейного кодексу України.

Отже, виходячи з принципу диспозитивності, відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення як первісного так і зустрічного позову, зі сторін підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159-161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої 20.11.1989 Генеральною Асамблеєю ООН (ратифікована 27.02.1991), Законом України «Про охорону дитинства» ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , за адресою проживання матері.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , завчасно (за місяць) повідомляти батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , про зміну адреси проживання дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 в рахунок відшкодування понесених судових витрат 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , в рахунок відшкодування понесених судових витрат 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 17 лютого 2023 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко