14.07.2023 Справа № 363/545/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Бобрової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в спрощеному позовному проадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

АТКБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 11 211,02грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 08.08.2017 року. Відповідач не виконав умови договору щодо повернення використаного кредитного ліміту та сплати відсотків за користування кредитним лімітом. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.05.2021 року з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість по тілу кредиту, втім у задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. В зв`язку з чим, на думку представника, позивача в силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України та ч. 2 ст. 625 ЦК України має право на стягнення з відповідача відсотків за обліковою ставкою НБУ за період з 31.01.2020р. по 31.07.2020р. в сумі 3 475,12грн. та втрати від інфляції за весь час прострочення у розмірі 7 735,0грн., яків складають з 5 645,14грн. - нарахування інфляційних втрат + 2 090,76грн. - нарахування 3% річних за період з 31.07.2020р. по 30.06.2021 р., додавши до позовної заяви розрахунок. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вишгородського районного суду київської області від 06.02.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій підтримав пред`явлені позовні вимоги, просить розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Крім того, відповідача не скористався своїм правом, відзив до суду не подав.

Дослідивши та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, матеріалами справи встановлено, що згідно умов кредитного договору №б/н від 08.08.2017, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 25 000,00грн. на платіжну картку. Договір було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 08.08.2017 року.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18.03.2021 року у справі № 363/2973/20, яке набрало законної сили, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволені частково. З ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 08.08.2017 року у розмірі 69 693,38 грн., а також судовий збір у розмірі 2 102 грн. В частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками та за заборгованості відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, було відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків суд встановив відсутність домовленості між сторонами договору про розмір процентів. Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За приписами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відтак, кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним, оплатним і двостороннім та відмінним від договору позики за своїм суб`єктним складом, оскільки кредитором може виступати лише банк чи інша кредитна установа, яка має відповідну ліцензію.

Питання стосовно процентів за кредитом врегульовано статтею 1056-1 ЦК України, а саме, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК).

Аналогічні умови, порядок та тип процентної ставки, як складової частини кредитного договору, визначені Законом України № 1734-VIII, зокрема п.п. 8, 9 ч. 1 ст. 12, якою передбачено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені.

Порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися) (п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону № 1734-VIII).

Аналізуючи зазначені вище норми, враховуючи побудову та структуру норм, якими врегульовано питання нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами, то слід дійти висновку, що стаття 1048 ЦК України, в частині стягнення процентів на рівні облікової ставки НБУ не може бути застосована до кредитних правовідносин, так як законодавцем передбачені спеціальні норми, зазначені вище, щодо визначення процентів за кредитним договором (тип процентної ставки «фіксована» або «змінювана»), як однієї із істотних умов кредиту, які повинні бути узгодженні між сторонами кредитного договору до його підписання.

Як було зазначено вище, рішенням суду від 18.03.2021 року АТ КБ «Приват Банк» було відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 процентів за кредитним договором від 08.08.2017 року, із встановленням судом факту відсутності домовленості між сторонами кредитного договору про нарахування відсотків за користування кредитом.

Отже, будь-яких правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача відсотків на підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ, суд не вбачає.

Крім того, як встановлено рішенням суду від 18.03.23021 року, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір 08.08.2017 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, суд звертає увагу, що рішенням суду від 18.03.2021 року відмовлено АТ КБ «Приватбанк» у вимозі щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, яка була заявлена у справі № 363/2973/20 в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом не приймається до уваги посилання представника Банка на постанову ВП ВС від 03.07.2019р. №342/180/17, так як таке рішення було не за подібними правовідносинами (однакове нормативно-правове регулювання, склад учасників, підстави виникнення правовідносин тощо). Крім того, у вказаній постанові судом не було визначено право Банка на стягнення процентів за ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а лише було констатовано, що вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

З тих же підстав суд не приймає до уваги посилання представника позивача на постанову ВС від 10.04.2019 року № 356/1635/16-ц.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог у задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючись вищенаведене та керуючись ст.ст. 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Суддя О.Д. Рудюк