СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/821/23

пр. № 2/759/1733/23

05 червня 2023 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, я якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20000,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до вимог законодавства до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач фактично втратив інтерес до сім`ї, періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак це відбувається не систематично, не кожного місяця. Батько дитини є фізично здоровим та працездатним чоловіком та має реальну можливість матеріального допомагати в утриманні дитини. За твердженнями позивача відповідач займається підприємницькою діяльністю, має власний інтернет магазин, який приносить йому щомісячно дохід в розмірі 2000-4000 доларів США.

Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 20.01.2023 року провадження у справі відкрито, визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.03.2023 р. до суду подано відзив у якому відповідач заперечує проти розміру аліментів, визначених позивачем. Зазначає, що після розірвання шлюбу між ними було досягнуто домовленість про надання відповідачем допомоги на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн. щомісячно на виконання чого останній перераховував на рахунок ОСОБА_1 вказані грошові кошти, що підтверджується квитанціями банку. Позивач перешкоджає відповідачу бачитися з донькою навіть після визначення органом опіки та піклування способу його участі у вихованні дитини. Вказує на недоведеність позивачем обґрунтованості заявленого до стягнення розміру аліментів, не надання доказів про підтвердження таких фактичних витрат на дитину щомісячно. Спростовуючи заявлений позивачем розмір доходу, відповідач вказує, що не фізичною-особою підприємцем, не виступає засновником чи учасником юридичних осіб, не має корпоративних прав, з 2013 р. не має постійного місця роботи та стабільних доходів.

28.03.2023 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечує проти досягнення усної домовленості стосовно щомісячного розміру аліментів на утримання доньки, зазначає про недостатність аліментів у розмірі 3000,00 грн. для забезпечення потреб дитини. Вказує, що дитина два рази на тиждень відвідує танцювальну студію, вартість послуг дитячого садочка складає 10000,00 грн. на місяць. Додає таблицю про вартість щомісячних, щосезонних та повсякденних витрат на дитину, наведених у фінансовому плані. Позивач вважає, що відповідач приховує свій дійсний майновий стан, про діяльність відповідача та отримання коштів свідчить наявність інтернет магазину, де вказані його контактні дані, адресу позивачки, наявність бізнес акаунту в мережі інстаграм. До відповіді на відзив також додана копія попереднього договору про укладення відповідачем в майбутньому договору купівлі-продажу нерухомості. Також зазначає, що відповідач володіє авто орієнтовна вартість якого складає 25000 доларів США.

Разом із відповіддю на відзив, позивачем заявляється клопотання про витребування доказів, у якому позивач просить витребувати у АТ "Приватбанк", АТ "Універсалбанк", ТОВ "Нова Пей", ТОВ "Нова Пошта" та у самого відповідача виписки з надходженням по банківських рахункам та інформацію щодо надходження грошових переказів з 11.08.2018 р. по дату надання інформації для з`ясування фінансового обороту відповідача.

Суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, керуючись ч. 1 ст.84, ч.2 ст.83, ч. 2 ст. 84, ч.8 ст. 83 ЦПК України та зазначає, що позивачем при поданні такого клопотання не було дотримано вищезазначених норм. Суд роз`яснює, що клопотання про витребування доказів позивач повинен подати разом із поданням позовної заяви; у самій заяві, окрім іншого, обов`язковою умовою є зазначення підстав з яких випливає, що доказ має відповідна особа.

06.04.2023 р. до суду надійшли заперечення, у яких відповідач зазначає про недоведеність не згоди позивача із сумою аліментів у розмірі 3000,00 грн. Фінансовий план позивача про щомісячні, щосезонні та повсякденні витрати на дитину не відображає реально понесені позивачем витрати. Договір про відвідування дитиною дитячого садочка укладений після подачі позову, разом з тим доказів його оплати не надано, з ним не відбувалось узгодження про відвідування донькою саме такого приватного дитячого закладу із оплатою 10000,00 грн. на місяць. Зазначений позивачем інтернет магазин належить ОСОБА_4 - матері відповідача, яка отримує із нього усі доходи, а сам відповідач на підставі довіреності допомагає із організацією та відправкою замовлень. У праві власності відповідача не має жодного транспортного засобу. Попередній договір на укладення в майбутньому купівлі-продажу квартири та внесення забезпечувального платежу здійснено ним до укладення шлюбу із позивачем та за рахунок його заощаджень.

20.04.2023 р. до суду надійшли пояснення від позивача у яких, остання зазначає про підняття нею питання про збільшення розміру аліментів, оскільки сторони відвідували сесії медіаторів, де розглядалось це питання. Фінансовий план витрат на дитину складено з урахуванням не тільки базових потреб дитини, а тих, які виникнуть безпосередньо в підготовці та відвідуванні дитиною садочка з 01.09.2023 р. Відповідачем не надано доказів сплати ФОП ОСОБА_4 податків за відповідача як за штатного працівника інтернет магазину. Заперечує проти доводів позивача щодо наявності у нього квартири та автомобіля.

08.05.2023 р. подано заперечення у яких відповідач спростовує наявність у нього на праві власності транспортних засобів, квартири. Вибір дошкільного закладу з відповідачем не узгоджувався, крім того позивач наразі не несе витрат пов`язаних із відвідуванням дитиною садочка. Повернення позивачем коштів сплачених їй відповідачем як аліменти на утримання дитини свідчить про надуманість доводів щодо їх недостатнього розміру. Заперечує проти доводів позивача щодо понесення витрат на комунальні послуги та про належність відповідачу інтернет-магазину.

29.05.2023 р. судом отриманні додаткові пояснення від позивача. Разом із вищезазначеними поясненнями, позивач додає додаткові докази.

Суд зазначає, що дійсно, учасник справи, керуючись своїми правами, передбаченими п.3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України може надавати свої пояснення суду. Однак, надаючи письмові пояснення, позивач додає до них і інші докази, які судом не приймаються, оскільки докази повинні бути подані позивачем разом із позовом та у даному випадку могли бути подані, із відповіддю на відзив або позивач мав письмово повідомити суд про неможливість їх подачі з обєктивних причин, що і передбачено ч. 4 ст. 83 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За твердженнями позивача, що не спростовується відповідачем, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 13.05.2021 р. у справі №759/2401/21 шлюб між сторонами розірвано.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого Святошинським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м.Києві, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей із трудової книжки ОСОБА_2 20.03.2013 р. останній звільнений з посади за угодою сторін, інших відомостей до трудової книжки не внесено.

Разом із цим, встановлено, що між ОСОБА_2 та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Дукат груп» 08.08.2018 р. укладено попередній договір №СП10/К088/1 щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкта та сплачено забезпечувальний платіж - 669600,00 грн. Доказ надано позивачем, однак відповідач його не спростовує.

Як стверджує позивач, 31.08.2019 р. відповідачем придбаний автомобіль. Однак, відповідачем надана довідка Територіального сервісного центру МВС №8041 РСЦ ГСЦ МВС в м.Києві ГСЦ МВС від 04.05.2023 р. №31/26 про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 .

За наданими квитанціями встановлено, що відповідачем із серпня 2021 по вересень 2021 р., із січня 2022 р. по грудень 2022 р. сплачувались кошти на утримання дитини, однак, частину з них позивачка повертала відповідачу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно. Відповідач вказує на обставини щодо здійснення ним фактичних щомісячних витрат на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн. Суд зважає на необхідну співмірність у потребах дитини та можливостях батьків, на актуальні витрати на утримання дитини; суд зважає, що відповідачем подано обгрунтовані заперечення проти задоволення до стягнення заявленої суми. Відтак, суд задовільняє позов частково.

Суд критично оцінює надані позивачем докази розрахунку про щомісячні, щосезонні та щоденні витрати на дитину, договір про надання послуг у сфері дошкільної освіти №20103-23, оскільки вони є лише вірогідними та такими, які сторона очікує понести в майбутньому, які не підтверджують фактичний розмір витрат на дитину.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

При цьому, суд зазначає, що кожна сторона не позбавлена права у зверненні з позовом про зміну розміру аліментів у випадку зміни матеріального стану.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнена від такої сплати згідно п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача стягується судовий збір в дохід держави в розмірі 268,40 гривень.

Щодо клопотання відповідача про стягнення з позивача понесені ним витрати на правову допомогу.

У розумінні положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанови КГС ВС від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18).

Відповідно ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Глава 8 ЦПК України не встановлює обов`язку для сторони направлення клопотання про розподіл витрати на правову допомогу, однак, виходячи із загальних вимог щодо заяв з процесуальних питань, які врегульовані ст. 182, 183 ЦПК України, а також із принципу справедливості як одного із завдань цивільного судочинства, суд вважає за доцільним при ухваленні рішення не вирішувати питання про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки у даному випадку порушується право позивача на звернення із клопотанням зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

Керуючись. ст. ст.84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,280-282,284,354,355 ЦПК Україна, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з 16.01.2023 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова