Справа № 487/313/22
Провадження № 2/487/556/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Бобрової І.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» (м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, 39-А, офіс 25) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

21.01.2022 до суду надійшов позов ТОВ «Прості займи» до ОСОБА_1 , в якому директор товариства ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором надання фінансових послуг від 30.11.2018 року №901 в загальному розмірі 78693,84 грн., з яких: сума кредиту 3319,77 грн., проценти за користування кредитом 69587,20 грн., пеня 1700,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 804,42 грн. та три проценти річних від простроченої суми 3282,45 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 , будучи позичальником, не виконує умови кредитного договору від 30.11.2018 року № 901, не сплачує кошти на погашення кредитного зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 26.10.2021 року становить 78693,84 грн., яка складається з наступного: сума кредиту 3319,77 грн., проценти за користування кредитом 69587,20 грн., пеня 1700,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 804,42 грн. та три проценти річних від простроченої суми 3282,45 грн.

Суд ухвалою від 27.01.2022 відкрив провадження та призначив підготовче судове засідання по справі з викликом сторін.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із несенням військової служби за призовом під час мобілізації, та його неможливістю прибуття до суду для участі в судовому засіданні.

14.04.2023 на електронну адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про закриття провадження в зв`язку з вирішенням питання та закриттям заборгованості з наданням копії гарантійного листа (Довідки) про відсутність заборгованості за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Прості займи» та ОСОБА_1 станом на 12.04.2023 без зазначення сум.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність витребування доказів з ініціативи суду у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Суд також роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, про які зазначає позивач в позовній заяві, посилаючись на ряд доказів, як на підтвердження отримання позичальником кредитних коштів та користування ними, та з огляду на заявлене позивачем клопотання про розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами, суддя з метою повного та всебічного розгляду справи по суті, беручи до уваги зміст заявлених позовних вимог - стягнення заборгованості за кредитним договором, забезпечуючи баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства, вважає за необхідне витребувати у позивача докази, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема документи, які підтверджують факт, а саме: розмір заборгованості за Договором надання фінансових послуг від 30.11.2018 року №901, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прості займи» та ОСОБА_1 з урахуванням розміру заборгованості, сплаченої ОСОБА_1 за час розгляду справи, станом на момент виконання ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 223, 260-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти проведення судового засідання на 10:00 год. 14.08.2023.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» наступні оригінали документів (або належним чином завірені їх копії): розмір заборгованості за Договором надання фінансових послуг від 30.11.2018 року №901, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прості займи» та ОСОБА_1 з урахуванням розміру заборгованості, сплаченої ОСОБА_1 за час розгляду справи, станом на момент виконання ухвали.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Оригінали письмових доказів до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Витребувані докази надати до суду до 14.08.2023.

У судове засідання викликати учасників справи.

Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Просто займи» - для виконання, ОСОБА_1 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Боброва