Провадження № 2/185/4372/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за адресою АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 19 жовтня 2023 року.

23 жовтня 2023 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 13 липня 2023 року була власником квартири за адресою АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого опалення, що надаються за цією адресою.

ОСОБА_1 не сплачувала за фактично спожиту теплову енергію, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 01 лютого 2018 року по 13 липня 2023 року у розмірі 36 023 грн 75 коп.

Позивач просить стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості, а також інфляційні втрати у розмірі 6833 грн 79 коп, три відсотки річних у розмірі 1339 грн 27 коп, пеню у розмірі 187 грн 43 коп.

Ухвалою від 31 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно поданого відзиву ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково, зазначає, що з березня 2017 року вона проживає за адресою АДРЕСА_2 . За адресою АДРЕСА_1 проживала її бабуся ОСОБА_2 . Після смерті бабусі відповідачка отримала квартиру у спадок згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 серпня 2022 року, саме з цієї дати вона була власником квартири. 13 липня 2023 року відповідачка продала квартиру. Відповідачка просить застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію, що нарахована за адресою АДРЕСА_1 , за період з 12 серпня 2022 року по 13 липня 2023 року.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що КП Павлоградтеплоенерго дізналося про те, що квартира набувалася ОСОБА_1 в порядку спадкування, зі змісту договору купівлі-продажу квартири від 13 липня 2023 року у зв`язку з переоформленням особового рахунку на нового власника квартири. Позовна заява подана в строк, встановлений статтею 1281 Цивільного кодексу України. Прийнявши у спадщину квартиру спадкодавця, ОСОБА_1 також прийняла у спадщину борг за послуги з постачання теплової енергії. Випискою з особового рахунку за адресою АДРЕСА_1 підтверджується, що впродовж всього періоду формування боргу здійснювалася часткова оплата послуг з постачання теплової енергії, таким чином перебіг позовної давності переривався.

З матеріалів справи видно, що КП «Павлоградтеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з особистим рахунком 1-1Д6336006 заборгованість за спожиту теплову енергію за адресою АДРЕСА_1 , нарахована за період з 01 лютого 2018 року по 13 липня 2023 року, складає 36 023 грн 75 коп (а.с.8-9).

За змістом договору купівлі-продажу квартири від 13 липня 2023 року, ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_3 купила квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Згідно пункту 3 договору, документами, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на відчужувану квартиру, є:

-1/2 частка свідоцтво про право на спадщину, видане Першою павлоградською державною нотаріальною конторою 12 серпня 2022 року № 2-606,

-1/2 частка свідоцтво про право на спадщину, видане Першою павлоградською державною нотаріальною конторою 12 серпня 2022 року № 2-607.

Державна реєстрація права власності спадкоємця ОСОБА_1 на відчужувану квартиру відбулася 12 серпня 2022 року.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Власність, відповідно до частини четвертої статті 319 ЦК України, зобов`язує; зокрема, за статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на викладене, власник квартири зобов`язаний її утримувати, зокрема сплачувати за комунальні послуги, що надаються за адресою розташування цієї квартири.

Відповідач ОСОБА_1 визнає позовні вимоги в частині заборгованості за послуги з теплопостачання за період з дня отримання нею свідоцтва про право на спадщину до дня продажу квартири, тобто з 12 серпня 2022 року по 13 липня 2023 року.

Як визначено частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, обов`язок власника квартири, набутої як спадщина, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності.

За змістом поданого відзиву ОСОБА_1 отримала квартиру у спадок після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До відзиву не додано документів, які б визначали дату прийняття спадщини.

Проте в Єдиному державному реєстрі судових рішень під реєстраційним номером 93022450 міститься рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2020 року у справі № 185/7115/20, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_2 . Рішення набрало законної сили 24 грудня 2020 року.

З тексту зазначеного судового рішення видно, що 29 квітня 2020 року Першою павлоградською державною нотаріальною конторою почато спадкову справу № 342/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подачі такої заяви, встановлений статтею 1270 ЦК України, доказів фактичного прийняття спадщини не надала.

Як визначено частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судовим рішенням у справі № 185/7115/20, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину

Згідно з частиною 3 статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла спадщину у день її відкриття, тобто у день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому відповідачка має обов`язок по оплаті послуг з теплопостачання, які надавалися за адресою успадкованої квартири, починаючи з дня прийняття спадщини 01 липня 2019 року і до дати відчуження квартири 13 липня 2023 року.

За особистим рахунком 1-1Д6336006 заборгованість за спожиту теплову енергію за адресою АДРЕСА_1 , яка нарахована за період з 01 липня 2019 року і до дати відчуження квартири 13 липня 2023 року складає: 36 023,75 1014,19 = 35 009 грн 56 коп.

Як визначено частиною 1 статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З період з 01 липня 2019 року по 13 липня 2023 року, як видно з особистого рахунку, відповідачкою здійснювалася часткова оплата на послуги з теплопостачання: у жовтні 2021 року, у січні 2022 року, у червні 2022 року, у червні 2023 року. Таким чином перебіг трирічної позовної давності переривався у зазначені дати і починався заново. Тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності до вимог про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, як просить відповідачка.

Окрім суми заборгованості за спожиту теплову енергію позивач просить стягнути з відповідачки штрафні санкції за несвоєчасну сплату комунальних послуг: інфляційні втрати, три відсотки річних та пеню.

Починаючи з 24 лютого 2022 року застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», за змістом якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

У відзиві на позов ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності.

До введення в Україні правового режиму воєнного стану відповідачка сплачувала за комунальні послуги останній раз у жовтні 2021 року. Позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну сплату комунальних послуг пред`явлені у жовтні 2023 року. Тому до цих вимог підлягає застосуванню спеціальна позовна давність в один рік, визначена пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України.

Позивачем були понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2684 грн при подачі позовної заяви (а.с.1).

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено мінімальну суму судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, майнові вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому сплачена позивачем мінімальна сума судового збору є пропорційною розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 липня 2019 року до 13 липня 2023 року у розмірі 35 009 (тридцять п`ять тисяч дев`ять) грн 56 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Промислова, 13-А, ,

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя У.М. Болдирєва