Єдиний унікальний номер: 363/4784/23
Провадження № 2/378/291/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича про зняття арешту з майна -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , який просить суд визнати рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С., на виконанні якого знаходиться виконавче провадження № 69871689 від 16.09.2022, щодо накладення на грошові кошти, що містяться на рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , протиправним; зняти арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С. на грошові кошти, що містяться на рахунку, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 69871689 від 16.09.2022.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 4 вересня 2023 року провадження по справі відкрито (т. 1 а.с. 29-30).

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 8 листопада 2023 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Ставищенського районного суду Київської області (т. 2 а.с. 115-116).

19 грудня 2023 року дану справу передано до мого провадження.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 22 грудня 2023 року вказану справу призначено до розгляду (т. 2 а.с. 126).

В судове засідання позивач не прибув, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (т. 2 а.с. 130).

В судове засідання відповідач не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що провадження по справі слід закрити, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

З матеріалів позову вбачається, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка О.С. перебуває виконавче провадження № 69871689 з примусового виконання рішення Ставищенського районного суду по цивільній справі № 378/621/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5284 від 28 жовтня 2019 року за тілом кредиту в розмірі 96637,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн., за яким стягувачем є АТ «Банк Кредит Дніпро», боржником ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 15).

Відповідно до копії постанови про відкриття провадження від 16.09.2022 виконавче провадження № 69871689 відкрито 16.09.2022 (т. 1 а. с 51).

В межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем 16 вересня 2022 року винесено постанову про накладення арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт (т.1 а.с. 159-60).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Схожі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 904/51/19 (провадження N 12-122гс19), у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі N 577/4541/20 (провадження N 61-8240св21),

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі N 577/4541/20 (провадження N 61-8240св21) Верховний Суд зауважив, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який є боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому він не може виступати позивачем у цій справі й така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, провадження у ній на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України слід закрити та роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Так як, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачену позивачем суму судового збору слід повернути.

Керуючись ст. 255, 258, 260, 261, 352-355 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича про зняття арешту з майна - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом подачі відповідної скарги до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, сплачений згідно квитанції № ПН971 від 1 вересня 2023 року в зв`язку з закриттям провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход