КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дворцова Владислава Ігоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (далі - АТ «МР БАНК») про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначав, що 20.11.2017 року був прийнятий на роботу в АТ «МР БАНК», а 07.06.2018 року переведений на посаду начальника Управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів. Відповідно до рішення Правління Національного банку України №91-рш/БТ від 25.02.2022 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МР БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №131 від 25.02.2022 року «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого з 25.02.2022 року розпочата процедура ліквідації банку. На виконання рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МР БАНК» №91-рш/БТ від 25 лютого 2022 року Виконавча Дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла відповідне рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» №131 від 25 лютого 2022 року. За вказаним рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб уповноваженою особою на ліквідацію Банку призначено Луньо І.В. Йому стало відомо, що ліквідатор прийняв ряд наказів: наказ №47/л від 15.03.2022 р. «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР БАНК»; наказ №80/л від 25.03.2022 р. «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат»; наказ №31/лк від 12.04.2022 р. «Про встановлення простою»; наказ № 63/лк від 14.04.2022 р. «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів»; наказ № 445/лк від 15.06.2022 р. «Про звільнення». Витяг з наказу АТ «МР БАНК» № 445/лк від 15.06.2022 р. «Про звільнення» він отимав в день звільнення, а копії інших наказів отримані від АТ «МР БАНК» 20.07.2022 року у відповідь на адвокатський запит. Вважає, що вказані накази є незаконними і мають бути скасовані. Накази АТ «МР БАНК» №80/л від 25.03.2022 р. «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат»; №31/лк від 12.04.2022 р. «Про встановлення простою»; № 63/лк від 14.04.2022 р. «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів» передбачали зміну істотних умов праці, а саме, системи і розміру оплати праці та режиму роботи. Такі зміни режиму роботи та системи і розміру оплати праці в АТ «МР БАНК» були неправомірними. Початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» не тягне за собою повне припинення всіх функцій банку, адже чинним законодавством допускається доведення певних операцій банку до їх завершення, задля збереження або збільшення ліквідаційної маси. Відкликання банківської ліцензії та початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» жодним чином не впливали на необхідність прийняття ним участі у призначених судових засіданнях, подання процесуальних документів в межах встановлених законодавством строків, супроводження та забезпечення погашення/врегулювання проблемної заборгованості клієнтів Банку, здійснення контролю за виконанням судових рішень на користь Банку, моніторингу портфелю проблемної заборгованості Банку тощо. Винагорода в розмірі 20% від затвердженої керівником суми оплати праці пов`язана з виконанням працівником його виробничих завдань та функцій, виплачується роботодавцем в обов`язковому порядку за умови, що працівником не порушувалась трудова дисципліна і може бути змінена виключно в порядку, передбаченому Положенням про оплату праці. Повне скасування виплати винагороди як складової заробітної плати за відсутності фактів порушення трудової дисципліни та будь-яких заходів дисциплінарного стягнення суперечить Положенню про оплату праці, що додатково підтверджує незаконність наказу №80/л від 25.03.2022 р. Вважає, що відповідач фактично змінив істотні умови праці з 01.03.2022 року без жодних правових підстав і без оформлення такої зміни будь-яким юридичним документом. При встановлені простою наказом №31/лк від 12.04.2022 р. не дотриманий такий принцип як зупинка роботи Банку чи окремого підрозділу - Управління проблемних активів та судового захисту. Зазначені відповідачем обставини, такі як ліквідація, введення воєнного стану, мали загальний характер і стосувались АТ «МР БАНК» в цілому. Оспорюваним наказом простій введений не на всьому підприємстві і навіть не для окремого структурного підрозділу, а лише вибірково для окремих співробітників. Також наказом № 63/лк було вирішено з 18 квітня 2022 року ввести зміни до штатного розпису, а саме встановити йому посадовий оклад у розмірі 45 000 грн. без існування змін в організації виробництва і праці АТ «МР БАНК», які б безпосередньо вплинули на трудові функції і об`єктивно обумовили б зміну розміру заробітної плати. На переконання позивача накази №80/л від 25.03.2022 р., №31/лк від 12.04.2022 р., № 63/лк від 14.04.2022 р. прийняті виключно з метою безпідставного зменшення розміру заробітної плати за відсутності для того встановлених законодавством правових підстав. За його розрахунком, недоотримана заробітна плата становить 373 984,86 грн. і складається з наступних частин: - невиплаченої суми основної заробітної плати за період з 01.04.2022 року по 20.06.2022 року у розмірі 243 075,77 грн., яка обчислюється як різниця між встановленим йому до дати прийняття наказу №63/лк від 14.04.2022 «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів» посадовим окладом та виплаченим з порушенням законодавства зменшеним розміром заробітної плати згідно наказу №63/лк від 14.04.2022 року; - невиплаченої винагороди за період з 01.03.2022 р. по 20.06.2022 року включно, що становить 130 909,09 грн. Наказом № 445/лк від 15.06.2022 р. його звільнено з посади начальника управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК», 20.06.2022 в зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст. 40 КЗпП України. Така підстава звільнення як ліквідація підприємства може бути застосована лише у випадку одночасного звільнення усієї чисельності працівників підприємства. Відповідно, звільнення лише частини працівників з підстав ліквідації підприємства неможливе, оскільки в такому разі звільнення повинно обґрунтовуватись іншими підставами. 25.02.2022 року була розпочата процедура ліквідації АТ «МР БАНК». Втім, АТ «МР БАНК» не було ліквідовано, адже до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ще не внесено запису про припинення АТ «МР БАНК». В порушення вимог частини першої статті 49-2 КЗпП України відповідач не ознайомив його з наказом АТ «МР БАНК» №47/л від 15.03.2022 р. «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР БАНК» та додатками до нього, а також не вручив жодних попереджень про наступне вивільнення. Лише 20.07.2022 року у відповідь на адвокатський запит він отримав копію наказу №47/л від 15.03.2022 р. «Про скорочення штату (чисельності) працівників АТ «МР БАНК» із витягом з додатку 1 до цього наказу. Направлення на корпоративну електронну пошту наказів та попередження не є належними і допустимими доказами вручення відповідних електронних документів. За відсутності повідомлення в електронній формі про одержання електронних документів, такі документи не можуть вважатись належним чином врученими. В порушення вимог ст. ст. 47, 49-2, 116 КЗпП відповідач не запропонував всі вакантні посади, які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду та існували на день звільнення, не проведено повний розрахунок. Відповідач був зобов`язаний виплатити компенсацію 20 днів невикористаної відпустки у розмірі 546 726,87 грн. Виплатив компенсацію за 20 невикористаних днів відпустки у розмірі лише 245 065,20 грн., недоплативши 301 661,67 грн.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив:

визнати незаконними і скасувати наказ АТ «МР БАНК» №80/л від 25.03.2022 р. «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», наказ АТ «МР БАНК» №31/лк від 12.04.2022 р. «Про встановлення простою», наказ АТ «МР БАНК» № 63/лк від 14.04.2022 р. «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів» в частині, що стосується саме нього;

стягнути з АТ «МР БАНК» на його користь недоотриману заробітну плату у розмірі 373 984,86 грн., недоплачену частину компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн.;

визнати незаконним і скасувати наказ АТ «МР БАНК» № 445/лк від 15.06.2022 р. «Про звільнення» в частині, що стосується нього;

поновити його на посаді начальника Управління проблемних активів та судового захисту АТ «МР БАНК» з 21.06.2022 року;

стягнути з АТ «МР БАНК» на його користь середній заробіток в розмірі 50 639,32 грн. за кожний робочий день за час вимушеного прогулу з 21.06.2022 року по дату ухвалення рішення у цій справі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Вирішуючи вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними і скасування наказу №80/л від 25.03.2022 р. «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», яким позивачу скасована виплата додаткової заробітної плати в розмірі 36 000,00 грн., а також наказу № 63/лк від 14.04.2022 р. «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів», яким зменшений посадовий оклад ОСОБА_1 до 45 000 грн. на місяць, суд першої інстанції не надав оцінки доводам позивача щодо порушень АТ «МР БАНК» вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП, яка передбачає можливість зміни істотних умов праці виключно за наявності відповідної правової підстави, а саме зміни в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації. Накази №80/л та № 63/лк, якими було змінено розмір оплати праці позивача, були обґрунтовані відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи. Проте початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» не впливає на організаційні та технічні умови функціонування. Наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що банк і Управління проблемних активів та судового захисту у його складі продовжували функціонувати, а права і обов`язки позивача як керівника Управління не були зменшені чи обмежені. В межах своєї діяльності АТ «МР БАНК» здійснює не лише банківські функції, які пов`язані з відкликанням банківської ліцензії та початком ліквідаційної процедури. Згідно рішення ФГВФО ліквідаційна процедура АТ «МР БАНК» буде тривати принаймні три роки до 24.02.2025 року. В цей період і до дати внесення в ЄДРПОУ запису про припинення відповідач продовжує діяти як юридична особа, функції якого мають забезпечуватись відповідними співробітниками. До таких функцій віднесено, зокрема, представництво відповідачем своїх інтересів в судах. Виконання цієї функції в АТ «МР БАНК» було покладено саме на Управління проблемних активів та судового захисту, яким керував позивач. Відкликання банківської ліцензії та початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» жодним чином не впливали на необхідність здійснення таких функцій, як участі у призначених судових засіданнях, подання процесуальних документів в межах встановлених законодавством строків, супроводження та забезпечення погашення/врегулювання проблемної заборгованості клієнтів банку, здійснення контролю за виконанням судових рішень на користь банку, моніторингу портфелю проблемної заборгованості Банку тощо. Відтак, Управління проблемних активів та судового захисту продовжувало існувати в організаційній структурі банку, що підтверджується наданою суду організаційною структурою та штатними розписами від 25.02.2022 року, 04.04.2022 року і від 01.07.2022 року. Після початку процедури ліквідації АТ «МР БАНК» продовжувало приймати участь у ряді судових справ, а співробітники Управління проблемних активів та судового захисту продовжували представляти інтереси банку у таких справах, що підтверджується наданими суду першої інстанції судовими рішенням. В ході розгляду справи представник відповідача не зміг пояснити, чому заявлена ним відсутність організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» внаслідок ліквідації і воєнного стану поширювалась лише вибірково на деяких працівників Управління проблемних активів та судового захисту, в той час як решта працівників в межах цього структурного підрозділу продовжувала виконувати свої посадові обов`язки без жодних обмежень. Відповідач також не довів існування зазначених у ст.34 КЗпП підстав для встановлення простою. Виведення простій мало суто формальний характер і очевидно здійснювалось лише для неправомірного зменшення розміру заробітної плати на 1/3 частину. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вимог про поновлення на роботі та вважав доведеним факт направлення на електронну адресу ОСОБА_1 попередження про наступне звільнення з посади у зв`язку з ліквідацією 28 березня 2022 року. Матеріали справи не містять такого попередження. Відтак, зміст та факт такого попередження не доведений жодними доказами. Враховуючи наведені позивачем заперечення факту отримання електронних листів, надані відповідачем роздруківки не могли бути прийняті судом як належні і допустимі докази персонального попередження про наступне вивільнення. Судом першої інстанції поклав в основу прийнятого рішення звіти по VPN (25.02.2022-15.06.2022), яких немає в матеріалах справи. Така підстава звільнення як ліквідація підприємства може бути застосована лише у випадку одночасного звільнення усієї чисельності працівників підприємства. Тобто, незважаючи на вказану у наказ підставу, звільнення позивача не було обумовлене ліквідацією АТ «МР БАНК», оскільки АТ «МР БАНК» не було ліквідоване, звільнено не всю чисельність працівників АТ «МР БАНК», а лише вибірково окремих працівників. АТ «МР БАНК» не надало належних та допустимих доказів виконання ним обов`язку запропонувати позивачу всі наявні вакантні посади відповідно до вимог ч. 3 статті 49-2 КЗпП. Суд першої інстанції безпідставно відхилив вимоги ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301661,67 грн., відхиливши доводи позивача, що при визначенні розміру компенсації за невикористані дні щорічної відпустки банк мав врахувати всі виплачені йому премії за розрахунковий період.

Представник АТ «МР БАНК» подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник АТ «МР БАНК» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20.11.2017 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ПАТ «Сбербанк», а з 07.06.2018 року переведений на посаду начальника Управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів, що підтверджується копією трудової книжки.

Наказами АТ «МР БАНК»№ 152-зп , 153-зп від 05.11.2021 р. ОСОБА_1 з 01.11.2021 р. встановлений посадовий оклад у розмірі 144000,00 грн. на місяць, винагороду 36000 грн. (а.с. 36, 37 т.2).

У грудні 2021 року АТ «Сбербанк» змінило своє найменування на АТ «МР БАНК».

На підставі рішення Правління Національного банку України від 25 лютого 2022 року № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 лютого 2022 року № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Міжнародний резервний банк» строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно. Підставою для відкликання НБУ банківської ліцензії та початку ліквідації Банку був факт контролю Банку на дату прийняття вказаного рішення Російською Федерацією, яка є державною-агресором та здійснює військову агресію стостовно держави Україна.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора АТ «Міжнародний резервний банк», визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Луньо І.В. строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МРБ» Луньо І.В №80/л від 25.03.2022 р. у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, користуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану №2136 було скасовано в АТ «МР БАНК» виплату додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, в тому числі доплат, надбавок, винагород та інше, всі попередні накази про встановлення додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат вважати такими, що втратили чинність. Доручено управлінню по роботі з персоналом ознайомити працівників АТ «МР БАНК» з даним наказом доступними та можливими засобами сповіщення; у разі отримання письмової відмови працівника від продовження роботи в нових умовах відповідно до п. 1 цього наказу здійснити заходи щодо припинення трудового договору та звільнення працівника за п. 6 ст. 36 КЗпП України з врахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми ч. 3 ст. 32 КЗпП України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються (а.с. 27 т.1).

28 березня 2022 року на електронну адресу ОСОБА_1 направлено попередження про наступне звільнення з посади у зв`язку з ліквідацією з урахування двомісячного строку з моменту вручення попередження, в якому повідомлено, що у зв`язку з ліквідацією АТ «Міжнародний резервний банк» відсутня можливість переведення на іншу посаду (роботу) (а.с. 119 т.1).

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР Банк» Луньо І.В. від 01 квітня 2022 року № 2/лк скасовано в АТ «МР БАНК» дію всіх нормативних документів банку або їх окремих пунктів, які встановлюють додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та/або компенсаційні виплати; доручено управлінню по роботі з персоналом ознайомити працівників банку з даним наказом доступними та можливими засобами сповіщення (а.с. 115 т.1).

Судом встановлено, що наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МРБ» Луньо І.В №31/лк від 12.04.2022 р. у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року був встановлений простій у роботі працівників АТ «МР БАНК», згідно Додатку 1; визнаний простій у роботі працівників, зазначених у Додатку 1, таким, що виник не з вини працівника. Управлінню бухгалтерського обліку та звітності проводити оплату працівникам, які підпадають під дію простою згідно з ч. 1 ст. 113 КЗпП України (2/3 встановленого посадового окладу). У Додатку 1 до Наказу №31/лк від 12.04.2022 р. був зазначений, серед інших, ОСОБА_1 щодо якого введено простій з 15.04.2022 р. (а.с. 28, 29 т.1).

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МРБ» Луньо І.В № 63/лк від 14.04.2022 р. у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також враховуючи Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, користуючись Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136, Управлінню по роботі з персоналом були внесені зміни до штатного розпису з 18 квітня 2022 року, встановлений посадовий оклад у розмірі 45 000 грн. на посадах, згідно Додатку 1, встановлено працівникам АТ «МР БАНК», зазначеним у Додатку 2, зокрема, і ОСОБА_1 , з 18 квітня 2022 року посадовий оклад у розмірі 45 000 грн. на місяць (а.с. 31-33 т.1).

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МРБ» № 445/лк від 15.06.2022 р. вирішено звільнити позивача з посади начальника управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР БАНК», 20.06.2022 в зв`язку з ліквідацією підприємства, п.1 ст. 40 КЗпП України.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «МР БАНК» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення недоотриманої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як визначено п.2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Указом Президента України № 64/2022 від 04.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40,47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61,62, 63 цієї Конституції.

Отже, Конституція України надає можливість в умовах воєнного стану встановлювати окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, зокрема, щодо прав, передбачених ст.43 Конституцією України.

24.03.2022 року набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Статтею 1 вказаного Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що він визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану". На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України (в редакції станом на 25.03.2022 року та 14.04.2022 року) передбачена можливість зміни істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу (ч.4 ст.32 КЗпП України).

Частина 4 статті 97 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

В той же час, стаття 103 КЗпП України визначає, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Статтею 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, винесення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо І.В наказів №80/л від 25.03.2022 р. «Про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат», №31/лк від 12.04.2022 р. «Про встановлення простою», № 63/лк від 14.04.2022 р. «Про зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів» було обумовлено початком процедури ліквідації АТ «МР Банк» який перебуває під контролем держави-агресора, відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР Банк» в умовах ліквідації як банківської установи, а також введенням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року.

ОСОБА_1 не було доведено порушення АТ «МР БАНК» трудового законодавства при винесенні вказаних наказів. Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання вказаних наказів незаконними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Статтею 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Позивач ОСОБА_1 наголошував на тому, що не отримував попередження про звільнення у зв`язку з ліквідацією банку, а також йому не були запропоновані вакантні посади.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, організація роботи в умовах віддаленого доступу у АТ «Міжнародний резервний банк» була запроваджена з березня 2020 року, що підтверджувалось наказами №71 від 13.03.2020 «Про застосування профілактичних заходів на період коронавірусної інфекції»; №74 від 16.03.2020 «Про введення карантину на період коронавірусної інфекції»; №97 від 02.04.2020 «Про внесення змін до наказу №74 від 16.03.2020 «Про введення карантину на період коронавірусної інфекції», якими дозволялось працівникам працювати вдома. Департаменту інформаційних технологій банку було надано розпорядження налаштувати відділений доступ, визначено порядок документообігу в банку. Обмін інформацією в банку відбувався виключно на умовах обміну повідомленнями корпоративною електронною поштою, особистою електронною поштою працівника, що не спростовувався і сам позивач.

Згідно наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Міжнародний резервний банк» Луньо І.В. №17 «Про організацію подальшої діяльності» від 28.02.2022, дозволено працівникам, не задіяним безпосередньо в охороні та/або збереженні активів (майна) банку, виконувати роботу дистанційно з 01.03.2022 року. Крім того встановлено, що з 01.03.2022 року до окремого розпорядження уповноваженої особи на ліквідацію банку, діяльність банку здійснюється без використання печаток і штампів; вихідна кореспонденція від імені банку за підписом уповноваженої особи Фонду може надсилатись адресатам в електронному вигляді на офіційні адреси електронної пошти без подальшого здійснення такого пересилання засобами ДП «Укрпошта». Вказаний документ наказано довести до відома шляхом надсилання його сканкопії на електронну (корпоративну банківську) адресу таких працівників (а.с. 109 т.1).

11.03.2022 до зазначеного Наказу №17 були внесені зміни (наказ №39/л), якими також зобов`язано керівників структурних підрозділів у визначені строки подавати перелік працівників, що здійснюють роботу на умовах відділеного доступу. Вказаний документ наказано довести до відома шляхом надсилання його сканкопії на електронну (корпоративну банківську) адресу таких працівників (а.с. 111 т.1).

Наказом № 9/лк від 05.04.2022 «Про дисципліну та взаємодію працівників АТ «Міжнародний резервний банк» під час простою, віддаленої роботи, призупинення трудових відносин в умовах ліквідації під час воєнного стану», зокрема, визначено, що всі працівники Банку, які не мають можливості користуватися корпоративною електронною поштою, мають в строк до 07.04.2022 повідомити безпосереднім керівникам електронну адресу для зв`язку або телефон, за яким можливо зв`язуватись з працівником та надсилати важливі повідомлення (а.с. 43-44 т.1).

Таким чином, вказаними розпорядчими документами запроваджений спеціальний порядок доведення до відома працівників та ознайомлення з документами банку. Вказане свідчить про те, що порядок комунікацій засобами корпоративної електронної пошти був врегульований заздалегідь, з початком процедури ліквідації, наказами уповноваженої особи Фонду гарантування. А саме, за наказом №17 від 28.02.2022 працівникам дозволено здійснювати роботу на умовах віддаленого доступу - дистанційно, про що були повідомлені всі працівників Банку шляхом направлення наказу засобами корпоративної електронної пошти. 11.03.2022 року до зазначеного наказу №17 були внесені зміни до наказу №39/л, якими також зобов`язано керівників структурних підрозділів у визначені цим наказом строки подавати перелік працівників, що здійснюють роботу на умовах відділеного доступу. Даний наказ також був доведений до відома всіх працівників банку шляхом надіслання засобами корпоративної електронної пошти та до їх безпосередніх керівників. Наказом №9/лк від 05.04.2022 визначено, що всі працівника Банку, які не мають можливості користуватися корпоративною електронною поштою, мають в строк до 07.04.2022 повідомити безпосереднім керівникам електронну адресу для зв`язку або телефон, чого в даному випадку ОСОБА_1 вчинено не було.

Факт ознайомлення позивача з вказаними наказами засобами корпоративної електронної пошти підтверджується матеріалами, які додані відповідачем до відзиву на позов.

Як встановлено судом, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР Банк» Луньо І.В. від 15 березня 2022 року № 47/л на підставі рішення Правління НБУ від 25 лютого 2022 року № 91-рш/БТ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «МР БАНК» та рішення виконавчої дирекції ФГВФО від 25 лютого 2022 року № 131 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідною зміною організації виробництва і праці, припиненням певних функцій в роботі банку, скорочено штат (чисельність) працівників АТ «МР БАНК» відповідно додатку 1 до даного наказу. За вказаним додатком, посада начальника управління проблемних активів та судовому захисту, яку займав ОСОБА_1 , підлягала скороченню (а.с.25, 26 т.1).

28 березня 2022 року на електронну адресу ОСОБА_1 направлено попередження про наступне звільнення з посади у зв`язку з ліквідацією з урахування двомісячного строку з моменту вручення попередження, в якому повідомлено, що у зв`язку з ліквідацією АТ «МР БАНК» відсутня можливість переведення на іншу посаду (роботу). У направленому на електронну корпоративну банківську адресу повідомленні була зазначена тема - «Попередження про наступне вивільнення з посади у зв`язку з ліквідацією АТ «МР Банк». Направлення на електронну адресу повідомлень про наступне вивільнення з переліком вакансії для виконання робіт, пов`язаних із процедурою ліквідації АТ «МР Банк» із роз`ясненням які дії треба вчинити для працевлаштування на вказані посади також підтверджується відповідними роздруківками з електронної пошти (а.с. 119 т.1).

Позивач ОСОБА_1 в умовах дистанційної роботи банку мав доступ і був зобов`язаний користуватися корпоративною банківською поштою як основним засобом комунікації та документообігу у АТ «МР Банк» у зв`язку з запровадженою процедурою ліквідації банку та через введення воєнного стану.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про ліквідацію АТ «МР БАНК» та в силу посади, яку він обіймав, знав про особливості діяльності банку під час процедури ліквідації та після введення воєнного стану.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про недобросовісну поведінку позивача, який стверджує, що не отримував повідомлення про наступне вивільнення.

У судовому засідання в суді першої інстанції підтверджений факт того, що позивач ОСОБА_1 був ознайомлений із списками вакансій станом на 11.04.2022 р. та на 19.05.2022 р. При направленні списку вакантних посад зазначалося, що запропоноване з 13.04.2022 року переведення на вакантні посади здійснюється на умовах строкового трудового договору. (а.с. 121-124 т.1).

Суд установив, що у зв`язку з введенням в України воєнного стану та відкликанням Національний банком України банківської ліцензії АТ «МР БАНК», ліквідацією цієї банківської установи, як такої, що перебуває під контролем держави-агресора, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» здійснювалася ліквідаційна процедура у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов функціонування банківської установи. Позивач ОСОБА_1 попереджався за два місяці про наступне вивільнення у зв`язку з ліквідацією банку, відповідач ознайомлював позивача зі списком вакантних посад, які вводилися на умовах строкового трудового договору не лише під час первісного попередження про наступне вивільнення, так і в подальшому. Згоди на переведення на запропоновані посади позивач не надав, а тому суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання апелянта на те, що АТ «МР БАНК» не довело наявності реальних змін в організації праці та відсутності організаційних та технічних умов функціонування. Судом встановлено, що винесення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо І.В. оскаржуваних наказів про скасування виплат додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, встановлення простою, зміни у штатному розписі та зміну посадових окладів, а також про звільнення позивача були обумовлені початком процедури ліквідації АТ «МР БАНК», відсутністю організаційних та технічних умов функціонування АТ «МР БАНК» в умовах ліквідації як банківської установи, а також введенням на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року. Підстави для висновку, що в АТ «МР БАНК» були відсутні реальні зміни в організації праці, в організаційних та технічних умовах функціонування відсутні.

Визначення структури та штатного розкладу товариства відноситься до виключної компетенції власника. Часткове вивільнення працівників АТ «МР БАНК» не свідчить про незаконність звільнення позивача.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «МР БАНК» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн.

Заявляючи вимоги про стягнення вказаних сум, позивач посилався на те, що при розрахунку АТ «МР БАНК» не врахував нараховані йому премії за наслідком роботи, які мали бути враховані у розрахунковому періоді, зокрема, частина річної премії за 2020 рік, (Наказ №333-к від 24.12.2020 року) у розмірі 9 871,24 грн., що розраховується як 20 000,00 грн. / 233 р.д. х 115 р.д. (детальний розрахунок додається); частина премії за підсумками роботи протягом 2020 року (Наказ № 341-к від 30.12.2020 року) в розмірі 1 950 557,94 грн., що розраховується як 3 496 000,00 грн. / 233 р.д. х 130 р.д.; премія у розмірі 33 380,00 грн. (Наказ № 88-к від 07.07.2021 року); частина премії за підсумками роботи протягом першого півріччя 2021 року (Наказ № 105-к від 02.08.2021 року) в розмірі 1 124 324,32 грн., що розраховується як 1 200 000,00 грн. /111 р.д. х 104 р.д.; частина річної премії за 2021 рік в розмірі 1 442 839,33 грн. (Наказ №183-к від 28.12.2021 року, Наказ №165-к від 13.12.2021 року), що розраховується як 3 841 777,00 грн. / 221 р.д. х 83 р.д.; частина премії за виконання фінансових цілей Стратегії 2019-2021 в розмірі 2 065 340,95 грн. (Наказ №186-к від 30.12.2021 року), що розраховується як 16 895 982,00 грн. / 679 р.д. х 83 р.д.

За висновком суду першої інстанції АТ «МР БАНК» здійснило розрахунок компенсації за невикористану відпустку у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів №100, з урахуванням премій, розрахованих пропорційно відпрацьованому часу. Вказані суми не враховувалися при обрахуванні середньої заробітної плати згідно п. 4 Порядку, як одноразові виплати.

З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися, оскільки вони не відповідають положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів №100.

Згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Відповідно до пп. б) п. 4 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Разом з тим, суми премії не є одноразовими виплатами у розумінні вказаних положень.

Питання щодо врахування або неврахування премії при розрахунку середнього заробітку врегульовано п. 3 Порядку, згідно з яким визначено, що премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Згідно з пп. г) п. 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності).

В матеріалах справи наявні копії наказів про преміювання позивача ОСОБА_1 , , з яких вбачається, що виплати зазначених у розрахунку премій були пов`язані з результатами його трудової діяльності. Вони не підпадають під пп. б) та г) п. 4 Порядку, а тому мали бути враховані при здійсненні розрахунку середнього заробітку для виплати компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку сума нарахованої заробітної плати, крім премій, за розрахунковий період становить 1 847 952,69 грн. Загальний розмір включених до розрахунку премій складає 6 626 313,79 грн.Виходячи з зазначеного, сума заробітку за розрахункових період складає 8 474 266,48 грн.

Отже, розмір компенсації за 20 невикористаних позивачем днів відпустки мав складати 546 726,87 грн. (8 474 266,48 грн. / (318 кал. днів - 8 кал. днів)) х 20 днів відпустки). Такий розрахунок узгоджується із положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів №100, та роз`ясненням, викладеним у листі Міністерства економіки України від 21 вересня 2021 року № 4711-06/46416-07 щодо врахування премій при обчисленні середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпуски або відповідної компенсації.

Натомість, відповідач АТ «МР БАНК» виплатив позивачу компенсацію за 20 невикористаних днів відпустки у розмірі 245 065,20 грн.

АТ «МР БАНК» не надало доказів на спростування наведеного позивачем розрахунку, ґрунтуючи свої заперечення проти таких позовних вимог лише на тому, що відповідні нарахування у вигляді премії не мали враховуватися як одноразові виплати.

Вимоги позивача про стягнення із АТ «МР БАНК» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн. ( 546 726, 87 грн. - 245 065,20 грн.) є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «МР БАНК» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн. з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення таких позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з АТ «МР БАНК» в дохід держави підлягає стягненню 3016,62 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Дворцова Владислава Ігоровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» недоплаченої частини компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 301 661,67 грн. з вирахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в дохід держави 3016,62 грн. судового збору.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.