Справа № 700/337/23
Провадження № 2/700/127/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

представника позивача адвоката Яременка О.В.,

представника відповідача1 адвоката Слободянюка А.І.,

представника третьої особи АТ «Банк КредитДніпро» - Ковриженка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк С.С., акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, скасування запису про проведену державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Агропросперіс Банк» звернулося до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк С.С., про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування запису про проведену державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2019 між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» та Фермерським господарством «Престиж Агролюкс» було укладено Генеральний кредитний договір № 614 від 03.12.2019 року. У рамках даного договору між Банком та Боржником укладено Кредитну угоду № 1-614 від 03.12.2019 року, згідно з якою Боржнику було надано кредитні кошти в сумі 2000 000,00 грн. Кінцевий термін погашення кредиту 15 вересня 2021 року (п.4 Кредитної угоди). Для забезпечення виконання зобов`язань ФГ «Престиж Агролюкс» за Кредитною угодою було укладено Договір поруки № 1-614-пор-ПОО/19 від 03.12.2019 року між Банком та ОСОБА_1 . Станом на 19 жовтня 2021 року ФГ «Престиж Агролюкс» було допущено прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за Кредитною угодою. Прострочення виконання зобов`язань перед Банком складало 64 календарних дні. Загальна заборгованість Боржника по Кредитній угоді становить 1533031,84 грн. 19 жовтня 2021 року Банком направлялась письмова вимога Поручителю ОСОБА_1 про погашення заборгованості за Кредитною угодою № 1-164 від 03.12.2019 року до Генерального кредитного договору № 614 від 03.12.2019 року, яка була отримана останнім 28 жовтня 2021 року. Заборгованість за Кредитною угодою Поручителем погашена не була. 12 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що діє від імені малолітнього ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку, який посвідчено ОСОБА_3 , державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належить на праві власності Дарувальнику, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 115,9 кв.м. та знаходиться на земельній ділянці площею 0,1020 га. 12 листопада 2021 року до Господарського суду Черкаської області було подано позов до ОСОБА_1 , ФГ «Престиж Агролюкс» про солідарне стягнення заборгованості за Генеральним кредитним договором № 614 від 03.12.2019 року у розмірі 1533031,84 та судового збору у розмірі 22995,48 грн. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.02.2022 року у справі № 925/1524/21 (набрало законної сили 10.08.2022 року), стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «Агропросперіс Банк» заборгованість за Кредитною угодою в розмірі 1533031,84 та судового збору в розмірі 11497,74 грн., про що 22 вересня 2022 року Господарським судом видано два судових накази № 925/1524/21. Так, 07 жовтня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем відносно боржника ОСОБА_1 відкрито виконавчі провадження: №70026035 (стягнення заборгованості за кредитною угодою) та №70026367 (стягнення судового збору), про що винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. Крім того, у даних виконавчих провадженнях 11 жовтня 2022 року були накладені арешти на майно боржника. Вказана сума коштів на даний час у процесі виконання судового рішення приватним виконавцем з боржника ОСОБА_1 не стягнута. Також, під час проведення виконавчих дій стало відомо про факт укладення 12 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 договору дарування житлового будинку, який належав боржнику на праві приватної власності. А отже, даний оспорюваний правочин був вчинений відповідачем з метою уникнення останнім в подальшому сплати боргу у виконавчих провадженнях та відповідно виконання двох вищезазначених судових наказів, що автоматично позбавив його в майбутньому законних майнових прав, іншого майна, на яке могло б бути звернуто стягнення в процесі примусового виконання судового рішення та відповідач ОСОБА_1 ухилився від сплати коштів і передусім міг передбачити, що Банк звернеться до суду з метою стягнення коштів. Такий оспорюваний правочин має ознаки фраудаторного, оскільки спрямований саме на уникнення звернення стягнення у майбутньому на майно потенційного боржника, тому являє собою зловживанням правом та порушує засади цивільного законодавства (добросовісність). Також вказаний правочин має ознаки фіктивності так як його реальною метою є не перехід права власності до набувача, а унеможливлення у майбутньому звернення стягнення на зазначене майно. Такий правочин завжди укладається умисно. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням вимог ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним. Таким чином, договір дарування житлового будинку, укладеного 12.10.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 слід визнати недійсним з подальшим скасуванням запису про проведену державну реєстрацію шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так як державна реєстрація не є способом набуття права власності на будинок, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття відповідачем ОСОБА_2 речових прав на нерухоме майно. Крім того, просить суд стягнути з відповідачів суму судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви.

10.05.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не сплачено в повному розмірі судовий збір, що є підставою для залишення позову без руху. Також, зазначив, що позивач не є стороною оспорюваного договору, однак просить визнати договір дарування недійсним. Реалізовуючи право на захист і звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси. Ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав. За відсутності такого реалізувати рішення суду про визнання правочину недійсним, тобто відновити порушені права позивача, неможливо. Крім того, позивач не довів, що оскаржуваний договір є фраудаторним і фіктивним, оскільки станом на час укладення договору дарування від 12 жовтня 2021 року були відсутні обмеження щодо розпорядження спірним житловим будинком, а також не існувало й рішення суду про стягнення боргу за кредитним договором, більше того, і позову про стягнення боргу не було, а відповідно на час вчинення оскаржуваного правочину не існувало жодних виконавчих проваджень. Тому твердження позивача про вчинення оскаржуваного правочину з метою уникнення в подальшому сплати боргу у виконавчих провадженнях №70026035, 70026367 та відповідно уникнення виконання двох судових наказів №925/1524/21 є безпідставними і жодним чином не може свідчити про намір відповідача приховати майно від виконання судового рішення у майбутньому. Станом на день укладення спірного правочину відповідач (поручитель) не міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання вказаного судового рішення. Зокрема, відповідач не міг бути обізнаним про існування боргу, оскільки він є лише поручителем за кредитним договором, а не боржником і письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитною угодою було направлено йому лише 19.10.2021 року та отримано останнім 28.10.2021 року, тобто після укладення спірного договору. Отже, позивач не довів належними та допустимими доказами існування протиправного умислу в діях сторін спірного правочину при його укладенні. Також, зазначив, що обдаровуваним є рідний внук ОСОБА_1 , який на даний час зареєстрований у вказаному житловому будинку та проживає у ньому, тобто такий договір укладений відповідно до закону та виконаний сторонами, що свідчить про його фіктивність. Всі вимоги позивача повністю забезпечені заставою майна позичальника (ФГ «Престиж Агролюкс»), що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Так, відповідачі і думки не мали, укладаючи договір дарування зробити його фіктивно для уникнення відповідальності перед банком. Крім того, на даний час ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 року у справі № 925/1228/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ФГ «Перстиж Агролюкс», визнано вимоги ініціюючого кредитора ТОВ «Центр Лойєр Компані», введено процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О. Позивач звернувся із кредиторськими вимогами. Дане додатково свідчить, що укладенням оскаржуваного договору жодні права банку не порушені, а навпаки, при задоволенні позову, вимоги банку можуть бути задоволені в подвійному розмірі: як за рахунок майна відповідачів як поручителів, так і за рахунок заставного майна ФГ «Престиж Агролюкс». Зважаючи на те, що обдаровуваний за спірним договором є неповнолітній ОСОБА_1 , 2010 р.н., то просить залучити до участі у справі відповідний орган опіки та піклування у якості третьої особи, так як у разі визнання договору дарування недійсним, останній може бути позбавлений права на належний йому об`єкт нерухомого майна (житло), тобто рішення у цивільній справі може вплинути на прав та обов`язки неповнолітнього відповідача ОСОБА_1 . Також зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, які має намір понести у цій справі, становить 20000,00 грн.

01.06.2023 року позивачем до суду було подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що доводи відповідача є безпідставними та не підтверджені належними доказами з огляду на наступне. Під час проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 70026035 та № 70026367 стало відомо про факт укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 договору дарування житлового будинку від 12.10.2021 року, який належав відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, що не заперечується факт його укладання самим відповідачем. Тобто дії відповідача ОСОБА_1 були направлені на укладання договору дарування є такими, що вчинені з наміром завдати шкоди, а саме: безоплатної передачі у дар належний на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що призвели на даний час до унеможливлення звернення стягнення шляхом проведення опису та подальшої реалізації та зарахування відповідної суми після реалізації нерухомого майна у рамках відкритих виконавчих проваджень і як наслідок призвело до невиконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.02.2022 року у справі № 925/1524/21, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитною угодою в розмірі 1533031,84 грн. та судового збору у розмірі 11497,74 грн. У грудні 2019 року ОСОБА_1 вже мав правовідносини з банком в якості позичальника в особі керівника ФГ «Престиж Агролюкс» та одночасно поручителя. ОСОБА_1 з 21.02.2012 р. по 17.02.2023 р. був керівником даного ФГ, з яким банк уклав Генеральний кредитний договір № 614 від 03.12.2019 року, в рамках якого було укладено кредитну угоду № 1-614 від 03.12.2019 року, згідно з якою ФГ було надано кредитні кошти в сумі 2000000,00 грн., що не оспорюється у відзиві на позовну заяву з кінцевим терміном погашення 15 вересня 2021 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитною угодою було укладено договір поруки № 1-614-пор-ПОО/19 від 03.12.22019 року між банком та ОСОБА_1 . У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував той факт, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.09.2021 року справі № 925/1228/21 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Центр Лойєр Компані» про відкриття провадження у справі про банкрутство ФГ «Престиж Агролюкс». Крім того, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі № 925/1228/21 про банкрутство ФГ «Престиж Агролюкс» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів банкрута ФГ «Престиж Агролюкс» за заявою кредитора ТОВ «Центр Лойєр Компані». У даній справі суд призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича. Отже, з 15.09.2021 року ОСОБА_1 достовірно був обізнаний та не заперечує даний факт у відзиві на позовну заяву від 04.05.2023 року про банкрутство ФГ та про всіх наявних кредиторів, які подали до боржника свої вимоги в Господарському суді Черкаської області про задоволення вимог кредиторів банкрута ФГ «Престиж Агролюкс». Станом на 19.05.2023 року відсутня ухвала суду у справі № 925/1228/21 про затвердження судом кредиторських вимог позичальника. Таким чином, у вересні 2012 року ОСОБА_1 достовірно знав, що в майбутньому його очікують розгляд судових проваджень, як на предмет банкрутства, так і на предмет стягнення заборгованості за отриманими ФГ кредитами, де відповідач є одночасно позичальником в якості керівника даної юридичної особи, так і поручителя, та у справах яких можуть бути накладені арешти на рухоме та нерухоме майно, тому ОСОБА_1 заздалегідь умисно прийняв рішення про укладення договору дарування житлового будинку від 12.10.2021 року, який належав йому на праві приватної власності. Крім того, за адресою, за якою оспорюється договір дарування також зареєстровано юридичну особу ФГ «Престиж Агролюкс». Вважає. що всі дії відповідача були направлені виключно на уникнення в майбутньому сплати боргу перед позичальником або виконання судового рішення. Також відповідач був повідомлений про намір позивача звернутися із позов до суду про стягнення боргу, а тому усвідомлював негативні наслідки. Отже, твердження відповідача про відсутність у позивача порушеного права на звернення до суду з позовом, є безпідставним. Також, зауважив, що вказаний вище оспорюваний правочин має усі ознаки фраудаторного, оскільки спрямований саме на уникнення звернення стягнення стягнення в майбутньому на майно потенційного боржника, тому являє собою зловживання правом та порушує засади цивільного законодавства. Крім того, вказаний правочин має ознаки фіктивності, оскільки його реальною метою, як вбачається із вищезазначених обставин, є не перехід права власності до набувача, а унеможливлює в майбутньому звернення стягнення на зазначене майно. Так, укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, відповідно до ЦК України є підставою для визнання його недійсним. Зважаючи на вищевикладене, договір дарування житлового будинку від 12.10.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що діє від імені малолітнього ОСОБА_1 слід визнати недійсним з подальшим скасуванням запису про проведену державну реєстрацію шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щодо доводів представника відповідача про залучення органу опіки та піклування в якості третьої особи, то категорично не погоджується, оскільки представником відповідача не надано до суду належних та допустимих доказів щодо родинних зв`язків із малолітнім, місця реєстрації дитини, а відповідач ОСОБА_2 не надала адвокату Слободянюку А.І. повноважень заявляти подібні клопотання у справі та не надсилала до суду жодних клопотань із дати відкриття провадження у справі по теперішній час, відзиву також не подавала. Крім того, вказана цивільна справа не пов`язана з розглядом спорів щодо участі одного з батьків, відповідно до СК України. Тому дана вимога задоволенню не підлягає. Стосовно витрат відповідача на правничу допомогу, то також не погоджується із таким твердженням, оскільки розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. не підтверджено жодними на те належними доказами та до матеріалів справи адвокатом не додані. А отже, підстави для стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача відсутні та не доведені адвокатом у повному обсязі, підлягають зменшенню і додатковому дослідженню судом для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення в цій частині.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк С.С. 23.08.2023 року подав до суду письмове пояснення, в якому зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області перебуває зведене виконавче провадження № 70056639 щодо стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 . В ході вчинення виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_1 здійснив відчуження житлового будинку на підставі договору дарування від 12.10.2021 року. Вважає, що даний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки договір укладений у той період часу, коли у боржника було наявне невиконане грошове зобов`язання перед АТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК». Відчуження ОСОБА_1 здійснено на користь ОСОБА_1 , 2010 р.н., який є внуком боржника, що підтверджується відповідними документами.

06.10.2023 року представник позивача адвокат Яременко О.В. звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог у справі, обґрунтовуючи тим, що позивачу достовірно стало відомо про факт укладення 12.10.2021 року між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 договору дарування земельної ділянки, яка належала на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0447. Таким чином вважає за необхідне доповнити прохальну частину позову № 41-547 від 06.04.2023 року новими пунктами, зазначивши визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування запису про проведену державну реєстрацію, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про стягнення солідарно з відповідачів судових витрат у розмірі 5368,00 грн., у зв`язку зі збільшенням позовних вимог.

23.10.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Слободянюк А.І. подав до суду заперечення проти заяви позивача про збільшення позовних вимог, мотивуючи тим, що заява про збільшення позовних вимог в частині зміни предмету позову не відповідає вимога ЦПК України, оскільки позивач змінює не тільки підстави, але й предмет позову, а також обґрунтовує свої позовні вимоги новими доказами, які не існували на час звернення до суду з первісним позовом, а тому її слід розглядати як новий позов, який має бути оформлений у відповідності до вимог ЦПК України. Отже, просить відмовити у прийнятті до розгляду заяви представника позивача, повернувши її позивачу та роз`яснивши право на звернення до суду з новим позовом.

Третя особа: державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І. звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без представника Лисянської ДНК.

Третя особа: представник акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» Ковриженко С.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити.

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 03 грудня 2019 року між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» (далі Банк) та фермерським господарством «Престиж Агролюкс» (далі Боржник) було укладено Генеральний кредитний договір №614 від 03.12.2019.

В рамках Генерального кредитного договору між Банком та Боржником було укладено Кредитну угоду №1-614 від 03.12.2019, в рамках якої Боржнику було надано кредитні кошти в сумі 2000000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок з кінцевим терміном погашення кредиту 15 вересня 2021 року (п.4 Кредитної угоди).

03.12.2019 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено Договір поруки №1-614-пор-ПОО/19, відповідно до умов якого Поручитель і Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви.

Станом на 19 жовтня 2021 року Позичальник допустив прострочену заборгованість по тілу кредиту та відсотками за Кредитною угодою. Прострочення виконання зобов`язання перед Банком склало 64 календарні дні. Загальна заборгованість склала 1533031,84 (один мільйон п`ятсот тридцять три тисячі тридцять одна) гривня 84 копійки. Зазначені обставини відповідачами не заперечувались.

19 жовтня 2021 року Банк направив письмову вимогу Поручителю ОСОБА_1 , 1952 р.н. про погашення заборгованості за Кредитною угодою №1-614 від 03.12.2019, яка була отримана 28 жовтня 2021 року.

Заборгованість за Кредитною угодою Поручителем (відповідачем ОСОБА_1 , 1952 р.н.) погашена не була. Вказані обставини відповідачами не заперечувались.

12 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 (1952 р.н.) та ОСОБА_2 , що діє від імені малолітнього ОСОБА_1 (2010 р.н.) було укладено два договори дарування: житлового будинку і земельної ділянки, на якій він розміщений. Дані договори посвідчено державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчичем Федіром Івановичем. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належить на праві власності Дарувальнику, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 115,9 кв.м. та знаходиться на земельній ділянці площею 0,1020 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присадибна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0447, оцінка якого складає в сумі 218646,09 грн.

Відповідно до умов укладених договорів, ОСОБА_1 (1952 р.н.) безоплатно передав у дар належні йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та присадибну земельну ділянку, а ОСОБА_1 (2010 р.н.) безоплатно прийняв в дар це майно.

З інформації, що викладена у відзиві представника відповідача 1, вбачається, що обдаровуваний ОСОБА_1 (2010 р.н.) є рідним онуком дарувальника ОСОБА_1 (1952 р.н.).

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (1952 р.н.) крім того, що є Поручителем у кредитному зобов`язанні між фермерським господарством Престиж Агролюкс» та АТ «Агропросперіс Банк», одночасно є кінцевим бенефіціарним власником вказаного фермерського господарства.

Судом також встановлено, що 20 вересня 2021 року Господарський суд Черкаської області постановив ухвалу, відповідно до якої ухвалив відкрити провадження у справі про банкрутство фермерського господарства «Престиж Агролюкс», що знаходиться за адресою: 19300, Черкаська область, селище міського типу Лисянка, провул.Жовтня, буд.8), ввести процедуру розпорядження майном боржника, ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Звєздічева Максима Олександровича.

12.11.2021 позивач звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , 1952 р.н. (Відповідач 1, він же Поручитель 1), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Поручитель 2), фермерського господарства «Престиж Агролюкс» (третя особа на стороні відповідачів) про солідарне стягнення заборгованості за Генеральним кредитним договором №614 від 03.12.2019 року у розмірі 1 533 031,84 грн. (один мільйон п`ятсот тридцять три тисячі тридцять одна) гривня 84 копійки.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.02.2022 року у справі № 925/1524/21 (набрало законної сили 10.08.2022 року), стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , 1952 р.н. на користь АТ «Агропросперіс Банк» заборгованість за Кредитною угодою в розмірі 1533031,84 та судового збору в розмірі 11497,74 грн., про що 22 вересня 2022 року Господарським судом видано два судових накази № 925/1524/21.

07 жовтня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем відносно боржника ОСОБА_1 , 1952 р.н. відкрито виконавчі провадження: №70026035 (стягнення заборгованості за кредитною угодою) та №70026367 (стягнення судового збору), про що винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. Крім того, у даних виконавчих провадженнях 11 жовтня 2022 року були накладені арешти на майно боржника. Вказана сума коштів на даний час у процесі виконання судового рішення приватним виконавцем з боржника ОСОБА_1 не стягнута.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач посилався на те, що оспорюваний правочин (договір дарування) вчинений відповідачами без дійсних намірів створення правових наслідків, а з метою уникнення можливості задовольнити вимоги кредитора дарувальника за рахунок наявного в нього майна.

Так, фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавстві регулюються тільки в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 369/11268/16-ц вказує, що «Цивільно-правовий договір (в тому числі, й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України)».

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК, Верховний Суд у постанові від 24.07.2019 року у справі № 405/1820/17 урахував, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Правочин, вчинений боржником у період виникнення у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину як такого, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11.

Так, як було зазначено вище, згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі про банкрутство фермерського господарства «Престиж Агролюкс», що знаходиться за адресою: 19300, Черкаська область, селище міського типу Лисянка, провул.Жовтня, буд.8), введено процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Кінцевим бенефіціарним власником фермерського господарства «Престиж Агролюкс» є відповідач 1 ОСОБА_1 , 1952 р.н.

Згідно з п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, спірні договори дарування було укладено 12.10.2021 року, тобто в той час, коли було розпочато процедуру банкрутства і коли у Боржника виникла заборгованість за кредитним зобов`язанням перед АТ «Агропросперіс Банк».

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , 1952 р.н. подарував згідно спірних договорів іншому відповідачу малолітньому ОСОБА_1 , 2010 р.н. будинок і земельну ділянку, і є всі підстави стверджувати про те, що вони укладені з метою уникнення можливості задовольнити вимоги кредитора до дарувальника про стягнення коштів у спосіб звернення стягнення на наявне в нього нерухоме майно.

В контексті наведених обставин, суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 , 1952 р.н. поза розумним сумнівом, укладаючи спірні договори дарування 12.10.2021 року, достовірно знав про те, що в нього існує заборгованість за кредитним договором № 1-614 від 03.12.2019 року, згідно з якою Боржнику було надано кредитні кошти в сумі 2 000 000,00 грн. Кінцевий термін погашення кредиту 15 вересня 2021 року (п.4 Кредитної угоди), і прострочення виконання зобов`язань перед Банком на час укладення спірних правочинів складало 57 календарних дні.

Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину, що узгоджується з позицією, наведеною у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17.

Така обставина, як відчуження майна за наявності непогашеної заборгованості є вирішальною при доведенні фраудаторності, а отже, і недійсності оспорюваного договору дарування, адже наявність вказаних обставин свідчить про те, що в даному випадку відповідач діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам позивача у даному спорі, оскільки відчуження спірного будинку і земельної ділянки відбулося з метою уникнення у майбутньому звернення стягнення кредитором майна дарувальника.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Таким чином, доводи представника відповідача адвоката Слободянюка А.І., що позивачем не підтверджено порушення відповідачем його прав та інтересів оспорюваними договорами, спростовується наявними в ній матеріалами.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та присадибної земельної ділянки, що були укладені 12.10.2021 та посвідчені державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчичем Ф.І. і скасування запису про проведену державну реєстрацію, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підлягають до задоволення.

В зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду.

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_1 , треті особи: державний нотаріус Лисянської державної нотаріальної контори Черкаської області Любчич Ф.І, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк С.С., акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», орган опіки та піклування виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання недійсним договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, скасування запису про проведену державну реєстрацію задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 12.10.2021 між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що діє від імені малолітнього громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , скасувати запис про проведену державну реєстрацію, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1020 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0447, укладеного 12.10.2021 між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що діє від імені малолітнього громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , скасувати запис про проведену державну реєстрацію, про що внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» судові витрати в розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» судові витрати в розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 28.12.2023 року.

Суддя Н. В. Бесараб