ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1980/23 Справа № 243/9735/21 Суддя у 1-й інстанції - Ільшевич О.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 243/9735/21

провадження № 22-ц/803/1980/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/9735/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року (суддя Ільяшевич О.В.), повне судове рішення складено 14 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в обґрунтування якого посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлого. 19 листопада 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенком В.М. їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 399 134,34 грн. Згідно з відповіддю органа пенсійного фонду, розмір нарахованої ОСОБА_2 за життя пенсії становить 563 228,09 грн. Їй в рахунок нарахованої але невиплаченої пенсії були виплачені кошти в розмірі 393 048,34 грн. Вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини неправомірним. Залишок недоотриманої суми пенсії, яка належала ОСОБА_2 , становить 170 179,75 грн.

З огляду на викладене, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у розмірі 170 179,75 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено: стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 167 146,7 грн та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна. Суд першої інстанції також виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тобто, на підставі частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до листів-роз`яснень Пенсійного фонду України від 02.12.2018 № 21254/02-40 та від 31.05.2010 № 9314/02-40 щодо виплати недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до управління пенсійного фонду, оскільки за життя ОСОБА_2 не виявив бажання поновити виплату пенсії та не звертався до управління з заявою, пенсійна виплата не нараховувалася. А тому, на думку скаржника, на теперішній час недоотримання пенсія по пенсійній справі ОСОБА_2 , відсутня.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 серпня 2020 року Слов`янським районним ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ровеньки Луганської області.

Відповідно до Свідоцтва про права на спадщину за законом серія НМН №768523 від 19 листопада 2020 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 недоотриману пенсію у розмірі 399 134,34 грн, вказане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за № 4058.

Згідно з листом Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 травня 2021 року № 0567-02-8/11878, адвокату Попковій О.В., було надано відповідь, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував пенсію за віком, з вересня 2020 року знаходився на обліку в Слов`янському об`єднаному УПФУ Донецької області. Розмір невиплаченої пенсії за життя за період з 01 серпня 2014 року по 30 квітня 2020 року склала 563 228,09 грн. Заява на виплату недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 надана до управління ОСОБА_1 . Дата видачі разового доручення 29 березня 2021 року, сума 393 048,34 грн. Сума невиплаченої пенсії за терміном позовної давності за життя за період з 01 серпня 2014 року по 17 листопада 2017 року склала 170 179,75 грн.

За змістом наданої на запит суду першої інстанції інформації у період часу з серпня 2014 року по квітень 2020 року ОСОБА_2 була нарахована пенсія на загальну суму 560 195,12 грн, з яких виплачені кошти на загальну суму 393 048,34 грн, невиплачена сума 167 146,78 грн.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1429- від 29 липня 2020 року, ОСОБА_1 зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 194/2020 року, наданої приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенком В. М. на виконання ухвали суду, встановлено, що представник позивачки за довіреністю ОСОБА_3 19 листопада 2020 року, о 11 год. 00 хв. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи є відповідь Слов`янського об`єднаного управління ПФУ Донецької області від 11 листопада 2020 року № 0567-04-8/11828, згідно з якою по пенсійній справі №309883 ОСОБА_2 сума недоотриманої пенсії становить 399 134,34 грн, розмір недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , розрахований за період відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де датою звернення є день звернення спадкоємця до управління з усіма необхідними документами.

Крім цього, з матеріалів спадкової справи встановлено, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина, на яке видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі № 4058 складається із недоотриманої пенсії у сумі 399 134,34 грн.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна. Суд першої інстанції також виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 невиплаченої пенсії в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 в розмірі 167 146,78 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач вже зверталась до суду з аналогічним позовом до цього самого відповідача, з тим самим предметом і з тих самих обставин, є безпідставними та такими, що не впливають на правильність рішення суду, оскільки згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії ухвалою суду від 02 вересня 2021 року у справі № 243/5998/21 було залишено без розгляду у зв`язку з поданням позивачем заяви про залишення позову без розгляду в порядку пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Вищезазначені обставини були враховані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Крім того, за частиною 2 статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло