Справа № 513/234/23
Провадження № 2/513/121/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Гінкул Т.І., представника позивача адвоката Парапіра М.П, представника відповідача адвоката Манової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Парапіра Михайла Петровича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

в лютому 2023 року представник позивача адвокат Парапір М.П. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 20 лютого 2023 року (а.с. 31-34) просить:

зменшити розмір аліментів, які встановлені у твердій грошовій сумі рішенням суду від 01 грудня 2022 року у справі № 513/270/22, та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3350 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до повноліття старшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після цієї дати по 1675 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до повноліття сина ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

припинити стягнення за рішенням Саратського районного суду від 01 грудня 2022 року у справі № 513/270/22 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 5000 гривень з дня набрання законної сили даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 1000 гривень та судовий збір в розмірі 1074 гривень.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що судовим наказом від 22 листопада 2021 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 листопада 2021 року.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року було змінено спосіб стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, які стягуються на підставі судового наказу від 22 листопада 2021 року, та встановлено розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно до повноліття дітей.

11 листопада 2022 року позивач офіційно працевлаштувався на посаду водія з місячним окладом 6700 гривень, на його утриманні перебуває хвора мати, яка є інвалідом другої групи та не може самостійно пересуватися та позивач їй надає матеріальну допомогу на придбання ліків.

Вважає, що подальше стягнення з нього аліментів в розмірі 5000 гривень щомісячно погіршить його матеріальне становище та позбавить можливості утримувати себе та свою матір, на утримання якої витрачається набагато більше коштів, ніж на дітей.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 лютого 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розглядати справу у загальному позовному провадження та призначено підготовче засідання на 21 березня 2023 року (а.с.36).

14 березня 2023 року до суду від представника відповідачки адвоката Манової І.М. надійшов відзив проти позову, в якому просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень (а.с.45-49).

Послалась на те, що після ухвалення рішення Саратського районного суду Одеської області від 01.12.2022 року, яке набрало законної сили 12 січня 2023 року, матеріальне та сімейне становище ОСОБА_1 не змінилося жодним чином, оскільки на час ухвалення рішення судом він також працював на посаді водія-міжнародника на вантажному транспорті в ТОВ «ТРАМП» і також отримував мінімальну заробітну плату - на той час 6500 гривень (реальну заробітну плату приховував, що підтверджувалося виписками по рахунках ПАТ КБ "Приват банк"). Тобто ОСОБА_1 продовжує працювати водієм, просто змінився роботодавець, продовжує їздити за кордон, а заробітну плату приховує.

Вважає, що посилання позивача та те, що на його утриманні перебуває хвора мати, інвалід другої групи, яка самостійно не пересувається не відповідає дійсності, оскільки згідно довідки до акта огляду МСЄК ОСОБА_7 отримала групу інвалідності ще 15 січня 2018 року, допису про те що вона потребує стороннього догляду, довідка не містить. Окрім того вона отримує пенсію по інвалідності. Суду не надано доказів того, що саме позивач утримує матір.

Зазначила, що позивач ОСОБА_1 не повідомив суду, що з 07 липня 2022 року є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0397 площею 2,58 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з якої також отримує дохід.

Вважає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження погіршення матеріального стану, тому в задоволенні позову просила відмовити.

Представник позивача адвокат Парапір М.П. у суді позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідачки адвокат Манова І.М. позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши представника позивача та представника відповідачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у позові з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За частиною 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого Теплицькою сільською радою Арцизького району Одеської області, та серії НОМЕР_2 , виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10, 11).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 01 грудня 2022 року у справі № 513/270/22 було змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 , встановлений судовим наказом Саратського районного суду від 22 листопада 2021 року у справі № 513/1039/21, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття старшої дитини дочки ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після цієї дати по 2500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання сина ОСОБА_5 до його повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішення суду набрало законної сили 12 січня 2023 року (а.с. 12-15).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач та його представник послались на те, що позивач офіційно працює та отримує заробітну плату в розмірі 6700 гривень іншого доходу не має та на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є особою з інвалідністю другої групи та не може самостійно пересуватись.

З довідки ФОП ОСОБА_9 від 14.12.2022 року № 1412/1 вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів з 11 листопада 2022 року на підставі наказу № 0111/1 від 11.11.2022 року, з окладом згідно штатного розпису 6700 гривень (а.с.19).

З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 889004, виданої 15.01.2018 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. У довідці відсутня відмітка про те, що ОСОБА_7 потребує стороннього догляду (а.с. 18 зв.).

Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 від 15.02.2018 р. підтверджує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримує пенсію по інвалідності другої групи загальне захворювання довічно (а.с.18).

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих письмових доказів на підтвердження того, що після ухвалення Саратським районним судом Одеської області 01 грудня 2022 року рішення про зміну способу стягнення аліментів та до моменту звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (10.02.2013 року, через два місяці після ухвалення судом попереднього рішення) його матеріальний стан погіршися, а сімейний стан змінився.

Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, № 325665357, сформована 14.03.2023 року, підтверджує, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:0001:0397 площею 2,58 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності зареєстроване 07.07.2022 року (а.с.55).

Що стосується довідки Саратської селищної ради від 29.09.2022 року за № 591 про те, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 17), а також те, що вона є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 18) то суд вважає, що ці докази у сукупності із іншими матеріалами справи не підтверджують погіршення матеріального стану позивача після ухвалення рішення суду від 01.12.2022 року.

Інших доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем не надано.

На виконання ухвали Саратського районного суду від 18 квітня 2023 року надано інформацію, що згідно ЄДР ТЗ МВС, станом на 25.04.2023 за громадянкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , зареєстровані транспортні засоби, а саме: ТЗ марка ВАЗ 2104, 1990 р.в., синього кольору, номер кузова НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 16,05.2017, д.н.з, НОМЕР_6 , об`єм двигуна 1458; та ТЗ причіп марки ПА 004, 2008 р.в., зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_8 11.08.2020, д.н.з. НОМЕР_9 (а.с.91).

Крім того з виписки з погосподарської книги Новоселівської сільської ради на 2016-2020 роки вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_10 , зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.103-104).

Тому суд відхиляє ствердження позивача про те, що його мати ОСОБА_7 перебуває на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 працює на посаді практичного психолога Новоселівського НВК "ЗОШ І-ІІІ ступенів ліцей" Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується довідкою Новоселівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів-ліцей (а.с. 52). Загальний розмір заробітної плати позивачки з вересня 2022 року по лютий 2023 року включно становить 122418,72 гривень.

Довідки Новоселівського ЗЗСО І-ІІІ ст. Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 02.03.2023 року за № 10, 11, підтверджують, що діти сторін харчувались у закладі за батьківські кошти з вересня по грудень 2022 року, ОСОБА_11 на суму 1696,73 гривні, ОСОБА_4 на суму 1804,13 гривень (а.с.53, 54).

Ураховуючи положення статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині належного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, враховуючи те, що позивач не надав доказів про суттєве погіршення його матеріального становища та про зміну сімейного стану з моменту зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей рішенням Саратського районного суду від 01 грудня 2022 року, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Визначений за рішенням суду від 01 грудня 2022 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення факту погіршення майнового стану та факту зміни сімейного стану позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей сторін та суперечитиме їхнім інтересам.

Суд звертає увагу, що інші доводи позивача фактично зводяться до його незгоди з рішенням суду від 01 грудня 2022 року, яке позивачем не оскаржувалось та набрало законної сили.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до частин 1, 2 ст.141 ЦПП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, то відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України з позивача на користь відповідачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 5000 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 01.03.2023 року (а.с. 58-60).

Керуючись ст.ст. 2-15, 81, 89, 133. 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Парапіра Михайла Петровича до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 06 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , паспорт НОМЕР_11 , виданий 19 вересня 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Парапір Михайло Петрович, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 578 від 23 грудня 1996 року, видане Радою адвокатів Одеської області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_13 , виданий 27 червня 2006 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_14 .

Представник відповідачки: адвокат Манова Інна Миколаївна, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю ОД № 003515, видане 21.11.2018 року Радою адвокатів Одеської області, місцезнаходження: 68200, смт. Сарата, вул. Чкалова, 15, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Суддя А. І. Бучацька