РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, -

встановив:

28 жовтня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки невиплачене страхове відшкодування у розмірі 160875, 32 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

06 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks». Застрахований транспортний засіб - Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 на строк від 06 лютого 2021 року до 05 лютого 2022 року у межах страхової суми 310000, 00 грн.

13 травня 2021 року позивачка набула у власність транспортний засіб Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 .

10 липня 2021 року близько 12-20 год. в м. Києві на вул. Мілютенка, 17-В відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, а позивачці як власниці автомобіля Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 завдано матеріальну шкоду.

Згідно зі звітом №20210813/1Ф від 16 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 у зв`язку з його пошкодженням внаслідок ДТП становить 160875, 32 грн.

Керуючись положеннями договору, позивачка звернулася до відповідача, вчинила усі необхідні дії та надала усі необхідні документи для здійснення на її користь страхового відшкодування. Однак, за результатами розгляду заяви, відповідач надав письмову відповідь вих. №2/к/у від 06 серпня 2021 року, за змістом якої відмовив у виплаті страхового відшкодування з посиланням на несвоєчасне повідомлення (інформування) про будь-які зміни страхового ризику або обставин, що істотно впливають на умови договору (зміну власника).

Вказану відмову відповідачка вважає незаконною та необґрунтованою, а тому просить суд стягнути з відповідача невиплачене страхове відшкодування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 29 жовтня 2021 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі з повідомленням (викликом) осіб.

18 лютого 2022 року представник відповідача ПАТ «Арсенал Страхування» подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

За Договором добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks» від 06 лютого 2021 року власником застрахованого автомобіля Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 був ОСОБА_2 . Відповідно до п. 3 Договору саме він є страхувальником і вигодонабувачем за договором.

Уклавши та підписавши Договір страхування, сторони погодили його умови, які відповідають ЗУ «Про страхування», в тому числі: перелік страхових ризиків; права та обов`язки сторін; виключення із страхових випадків і обмеження страхування, причини відмови у виплаті страхового відшкодування. Зазначені умови договору є істотними та обов`язковими для сторін, а не формальними.

Саме від виконання/ дотримання умов Договору страхування при настанні подій, які відносяться до страхових ризиків, залежить чи буде кваліфікована подія як страховий випадок та чи виникне обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування або дана подія є виключенням із страхових випадків чи будуть наявні причини для відмови у виплаті страхового відшкодування, що не породжує обов`язок страховика здійснити страхове відшкодування.

До моменту настання ДТП страховика не було повідомлено про зміну власника застрахованого ТЗ. Крім того, після зміни власника ні позивач ні страхувальник за договором страхування не зверталися до страховика із повідомленням про таку зміну істотних умов договору страхування, відповідно зміни до договору в цій частині не вносилися, новий договір страхування з позивачем не укладався.

У Договорі добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks» від 06 лютого 2021 року сторони погодили, що неповідомлення про зміну власника застрахованого ТЗ є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Отже, страховик прийняв рішення на підставі погодженого сторонами Договору страхування та з виключним дотриманням норм ЦК України та ЗУ «Про страхування», що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Додатково зазначив про відсутність у страховика обов`язку виплатити страхове відшкодування, оскільки позивачка не є страхувальником та вигодонабувачем за Договором, жодних інших правовідносин між сторонами не існує.

28 червня 2022 року представник позивачки подав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав та заперечив проти доводів відповідача. Вказав, що відмова відповідача у здійсненні (виплаті) страхового відшкодування на користь позивача з посиланням на несвоєчасне повідомлення (інформування) відповідача про будь-які зміни страхового ризику або обставин, що істотно впливають на умови договору (зміну власника), є неправомірною, оскільки не відповідає ні умовам договору, ні закону, а також суперечить правозастосовній практиці. А тому, позивачка має право на отримання належного страхового відшкодування, а відмова відповідача це право порушує.

11 липня 2022 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог з посилання на практику Верховного Суду, у тому числі з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою суду, постановленою на місці у судовому засіданні 07 жовтня 2022 року, за клопотанням представника позивача залучено до участі у страві третю особу - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у раніше поданих заявах по суті справи.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечила проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у раніше поданих заявах по суті справи.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надіслав письмові пояснення, в яких зазначив, що 13.05.2021 року з позивачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, не заперечував проти стягнення страхового відшкодування на користь позивача. Просив розгляд справи провести у йогго відсутність.

З`ясувавши думку учасників, що прибули у судове засідання, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 06 лютого 2021 року між ОСОБА_2 та відповідачем укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks» щодо страхування транспортного засобу - Hyundai Accent, днз НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 на строк від 06 лютого 2021 року до 05 лютого 2022 року у межах страхової суми 310000, 00 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 з 13 травня 2021 року автомобіль Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 .

Встановлено, що під час дії договору страхування, а саме 10 липня 2021 року близько 12-20 год. в м. Києві на вул. Мілютенка, 17-В сталася дорожньо-транспортна пригода. Так, ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом Hyundai, днз НОМЕР_1 не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем Land Rover, днз НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_6 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали пошкодження.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі звітом №20210813/1Ф від 16 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 у зв`язку з його пошкодженням внаслідок ДТП становить 160875, 32 грн.

14 липня 2021 року позивачка повідомила відповідача про подію, що має ознаки страхового випадку.

Листом від 06 серпня 2021 року за вих. №2/к/у представник відповідача повідомив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування відповідно до умов п. 28.3.7 договору страхування у зв`язку із недотриманням положень п. 24.2 договору щодо неповідомлення про зміну власника транспортного засобу.

За визначенням частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Таким чином, при вирішені спорів, що виникають при виконанні договорів добровільного страхування, суд у першу чергу має керуватись нормами укладеного сторонами договору добровільного страхування, які визначають конкретні умови, а при виявленні неврегульованості договором певної частини відносин - загальними вимогами законодавства та встановленими страховиком правилами певного виду страхування. Виключенням з цього, встановленого Законом алгоритму, може бути лише наявність у тексті договору норм відсильного характеру, які прямо визначають врегулювання частини відносин нормами правил страхування.

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 цього Кодексу). Шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Згідно зі статтею 628 зазначеного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) (пункт 2 частини першої статті 980 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це визначено ч. 1ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За визначенням статті 16 Закону України «Про страхування» договором страхування є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, договором страхування обов`язки покладені як на страховика, так і на страхувальника.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Договір добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks» від 06 лютого 2021 року обумовлює виникнення зустрічного обов`язку в обох сторін, отже важливим є момент виконання обома сторонами свого обов`язку.

За умовами пп. 24.2.2., 24.2.3 Договору страхувальник зобов`язався виконувати всі умови договору; при укладенні договору надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки ступеню страхового ризику, і надалі письмово інформувати його про будь-які зміни страхового ризику або обставини, що істотно впливають на умови договору (передача застрахованого ТЗ в оренду (прокат або інше платне використання) або в заставу, зміна власника ТЗ, заміна кузова або двигуна, встановлення додаткового обладнання, наявність подвійного страхування, зняття ТЗ з державного обліку, зміна умов зберігання або експлуатації, втрата реєстраційних документів на застрахований ТЗ, втрата, поломка або перепрограмування ключів від ТЗ, механічного протиугінного пристрою, інших пристроїв протиугінною системою, виготовлення дублікату ключів від ТЗ, поломка або знання протиугінного пристрою, використання ТЗ для перевезення пасажирів на комерційній основі (таксі, тощо), наявність судового спору щодо ТЗ (накладення арешту на ТЗ, тощо), протягом 2 (двох) робочих днів з дати настання таких змін або обставин.

Відповідно до п. 25.3. Договору обов`язки страхувальника, вказані у п.п. 24.2, 25.1, 25.2 цього Договору, за виключенням п. 24.2.1 Договору, в однаковій мірі розповсюджуються на представника страхувальника, власника ТЗ, якщо страхувальник не є власником ТЗ, осіб, які допущені до керування застрахованим ТЗ на законних підставах, та осіб, які користуються застрахованим ТЗ на законних підставах. Порушення вказаним особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що і невиконання їх страхувальником.

Підставами для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування відповідно до п. 28.3 Договору у т.ч. є невиконання страхувальником (його представником, вигодо набувачем, власником ТЗ, особами, які допущені до керування) обов`язків, передбачених умовами Договору (п. 28.3.6); неповідомлення або несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про зміну обставин, що істотно впливають на ступінь страхового випадку згідно з п. 24.2.3 Договору (п. 28.3.7); страхувальник при переході права власності на застрахований ТЗ належним чином не повідомив Страховика письмово (п. 28.3.12).

Судовим розглядом встановлено факт неповідомлення позивачкою та/ або вигодонабувачем за Договором добровільного страхування наземного транспорту №431/21-Т/К/01 «all risks» від 06 лютого 2021 року ОСОБА_2 про зміну з 13 травня 2021 року власника застрахованого транспортного засобу Hyundai Accent, днз НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 .

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, за положеннями ст. 627 ЦК України.

Тобто, укладаючи договір страхування, сторони погодили його умови і, зокрема, передбачили право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі неповідомлення страховика про зміну власника застрахованого транспортного засобу.

З огляду на вищенаведені обставини, саме позивач порушила умови Договору, оскільки вчасно не повідомила страховика про відомі їй істотні обставини, а саме зміну власника застрахованого транспортного засобу, що було її обов`язком згідно умов договору та приписів статті 526 та 530 ЦК України.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, факту порушення відповідачем умов договору страхування не встановлено як і підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 6, 16, 22, 23, 525, 538, 628, 979-980 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення невиплаченого страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір