КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 760/11862/20 Головуючий у 1 інстанції: Шевчук А.В.

Провадження № 22-ц/824/13228/2023 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

20 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу адвоката Корчинської Лілії Володимирівни подану в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат,-

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2020 року позивач звернувся із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат в розмірі 28 641,67 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначав, що 07.09.2018 року о 14 год. 30 хв. по вул. Січових Стрільців, 45 в м. Києві відбулось ДТП за участю автомобіля Chrysler, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та мотоцикла SYM SYMPHONY, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована.

Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 18.03.2019 року № 7322/12/18, розмір збитків, заподіяних власнику мотоцикла SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження складає 31 231,27 грн.

Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу SYM SYMPHONY, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 27 131,27 грн. на підставі наказу № 4180 від 26.04.2019 року.

На звернення МТСБУ до ОСОБА_1 про компенсацію витрат в добровільному порядку відповіді не отримали.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року позовні вимоги Моторно (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у розмірі 28 641, 67 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 102 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погодившись з рішенням районного суду, 22 березня 2023 року ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що представник відповідача неодноразово подавав до суду першої інстанції заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції, але судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання, вказуючи в ухвалі про відсутність вільних спеціально облаштованих залів.

Апелянт зазначає, що справу було розглянуто судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а саме під час вирішення питання про призначення експертизи й після направлення експертом клопотання та направлення справи до експертної установи.

Судом першої інстанції було порушено п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та порушено право відповідача брати участь в засіданні під час розгляду клопотання експерта, яке було вирішено одноособово. Не було винесено змін до ухвали від 11 травня 2021 року про неможливість надання транспортного засобу для огляду та проведення експертизи без такого огляду, за матеріалами справи у зв`язку з чим було повернено матеріали справи до суду першої.

19 вересня 2023 року представником апелянта було подано клопотання про призначення повторної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

17 жовтня 2023 року представник Моторно (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_4 в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

07.09.2018 року о 14 год. 30 хв. по вул. Січових Стрільців, 45 в м. Києві відбулось ДТП за участю автомобіля Chrysler, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та мотоцикла SYM SYMPHONY, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року вказана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_1 , постанова залишена в силі судом апеляційної інстанції.

На дату скоєння ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно звіту про оцінку вартості транспортного засобу від 18.03.2019 року № 7322/12/18, загальний розмір збитків, заподіяних власнику мотоцикла SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження складає 31 231,27 грн.

МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу SYM SYMPHONY, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 27 131,27 грн. на підставі наказу №4180 від 26.04.2019 року, що підтверджується квитанціями, які містяться у матеріалах справи.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року, за клопотанням представника відповідача, для з`ясування розміру матеріальних збитків, заподіяних власнику пошкодженням його мотоцикла SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.09.2018 року у м. Києві на вулиці Січових Стрільців, 40, на час дорожньо-транспортної пригоди призначено автотоворозначу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Із повідомлення Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.12.2021 року вбачається, що провести автотоворозначу експертизу не вбачається можливим.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі(рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року).

19 вересня 2023 року представником апелянта було подано клопотання про призначення повторної експертизи. В якому представник апелянта серед іншого просила зобов`язати позивача надати мотоцикл SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , для огляду експертам.

Колегією судів встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року, призначено автотоворозначу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних власнику пошкодженням його мотоцикла SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.09.2018 року у м. Києві на вулиці Січових Стрільців, 40.

20 грудня 2021 року листом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.12.2021 року повідмлено, що провести автотоворозначу експертизу не вбачається можливим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Дульський проти України» зазначено, що очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом встановленим законом, у розумний строк.

ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Так відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За правилами статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

У відповідності до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмета доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, наявні у справі докази є взаємно суперечливими.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року в справі № 6-9цс12, від 17 вересня 2014 року в справі № 6-131цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року в справі № 496/4851/14-ц (провадження 61-7835сво19).

Таким чином вирішуючи питання про призначення повторної судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 8 листопада 2018 року справі № 910/14672/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 910/9394/17 та від 26 жовтня 2018 року у справі № 910/9971/17.

Колегією судів встановлено, що судом першої інстанції призначена судова експертиза, для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних власнику пошкодженням його мотоцикла SYM SYMPHONY, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 07.09.2018 року у м. Києві на вулиці Січових Стрільців, 40.

Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Проте матеріали справи були повернуті у зв`язку з неможливістю проведення.

У постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 523/7567/20 (провадження № 61-18501св20) визначено, що судова експертиза - це експертиза проведена експертом (фахівцем) щодо дослідження процесів, явищ, предметів тощо, які є або будуть предметом судового розгляду, а не тільки експертиза, яка призначена судом.

Колегія судів звертає увагу, що законодавством передбачена можливість проведення експертизи не тільки за ухвалою суду та і на замовлення учасника справи. Представником апелянта заперечується наданий висновок та оцінка поданий представником позивача разом з позовною заявою, проте на противагу чи спростування позовних вимог, яких стороною відповідача доказів надано не було.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Що стосується доводів про те що не було проведено засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що лише 21.03.2023 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання 22.03.2023 року о 12 год. 00 хв. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Клопотань від 14.03.2023 року о 19 год. 45 хв., матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції вірно зазначив, що подане клопотання з порушенням строку, а саме менш ніж за п`ять днів до судового засідання, й без підтвердження направлення іншим учасникам справи копії такої заяви, тому судом першої інстанції вірно було відмовлено.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, встановив фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення на підставі поданих сторонами доказів та дійшов законного і обґрунтованого висновку, що оскільки ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом підпункту «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з підпунктом 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону.

Право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17).

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Також відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до вимог статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Колегією суддів встановлено, що МТСБУ сплачено потерпілій особі 27 131,27 грн, платіжне доручення № 937633 від 03 травня 2019 року у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, наявні підстави для стягнення в порядку регресу з відповідача вказаної суми страхового відшкодування.

Колегія суддів перевірила такі доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскаржуваного рішення, і висновків суду не спростовують, тому в задоволенні скарги слід відмовити на підставі ст. 375 ЦПК України.

З огляду на положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко