КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року місто Київ

Справа 368/57/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15225/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року (ухвалене у складі судді Кириченка В. І., повне судове рішення складено 14 серпня 2023 року)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У грудні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просили стягнути заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 грудня 2018 року, яка станом на 07 грудня 2021 року становить 35376,07 грн., з них: 1666,11 грн.- нараховані 3% річних, 3654,96 грн. - втрати від інфляції, 26498,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 644,55 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 2912,45 грн. - заборгованість з комісії, а також судовий збір в розмірі 2270,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 грудня 2018 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 26 498 грн. на строк до 03 листопада 2019 року включно.

За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язався повернути Кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору (п. 2.1. Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.9. Кредитного договору процентна ставка за Кредитним договором встановлюється в розмірі 0,00001 % річних.

Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 26 498 грн.

07 жовтня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» укладено Договір факторингу № 149 відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2

08 жовтня 2019 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 08-10/19 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 pоку, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 .

Однак, позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість станом на 07 грудня 2021 року за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 03 грудня 2018 року у розмірі 35 376,07 грн, з них: 1 666,11 грн - нараховані 3% річних, 3 654,96 грн втрати від інфляції, 26 498,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 644,55 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 2 912,45 грн. заборгованість з комісії, а також стягнуто судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 11 вересня 2023 року подав через Кагарлицький районний суд Київської області апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог повністю.

Вказує, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, висновки суду, що мають значення для справи не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ТОВ «Вердикт Капітал» не надало суду первинних бухгалтерських документівстосовно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери,розписки, чеки, та інше), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача передпозивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними

Також зазначає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами факт переходу до нього права вимоги за Договором.

Зокрема, вважає, що доказом переходу права вимоги є акт приймання - передачі права вимоги, про який у рішенні суду не зазначено, а тому слід дійти обґрунтованого висновку, що такий акт матеріалах справи відсутній.

Ухвалою Київським апеляційним судом від 03 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Від сторони позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, однак колегія суддів не бере його до уваги, оскільки в порушення вимог ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву не долучено доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав, що оскільки ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги за договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 pоку, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . В свою чергу суд першої інстанції вважав, що оскільки відповідачем не виконано умови договору то позовні вимоги є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення районного суду відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з вимог частини другої статті 1050 та частини другої статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати від боржника повернення всієї суми кредиту.

При порушенні зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції встановлено такі обставини, що 03 грудня 2018 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 26 498 грн. на строк до 03 листопада 2019 року включно, зі сплатою 0,00001 % річних (а.с. 7-10, том 1).

За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Кредитним договором, а Позичальник в свою чергу зобов`язався повернути Кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Кредитного договору (п. 2.1. Кредитного договору).

Пунктом 3.10. Кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,00 % річних, що діє для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується для всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.

07 жовтня 2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» укладено Договір факторингу № 149 відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 року, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с 220-228, том 1).

08 жовтня 2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 08-10/19 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 0 про надання споживчого кредиту с можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 pоку, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (а.с. 42-54, том 1).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

На підтвердження виконання Договору факторингу № 149 від 07 жовтня 2019 року, позивач надав Реєстр боржників від 07 жовтня 2019 року за договором факторингу №149, Копія меморіального ордеру за Договором, копію акта приймання передачі права вимоги за договором факторингу №149 (а.с. 35-41, том 1).

В свою чергу на підтвердження виконання Договору факторингу № 08-10/19 від 08 жовтня 2019, позивач надав Реєстр боржників від 08 жовтня 2019 року за договором факторингу №08-10/19, Копія меморіального ордеру за Договором, копію акта приймання передачі права вимоги за договором факторингу №08-10/19 (а.с. 47-54, том 1).

Отже, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до Відповідача, за договором Договору факторингу № 08-10/19 від 08 жовтня 2019 року.

При цьому відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що спростовував такий висновок суду, а тому доводи апеляційної скарги про те, що до позивача не перейшло право вимоги за договором № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку від 03 грудня 2018 pоку, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Станом на 07 грудня 2021 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № № 0 від 03 грудня 2018 pоку становить 30 055,00 грн., з яких:

- Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 26 498,00 грн.;

- Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 644,55 грн.;

- Заборгованість з комісії- 2 912,45 грн.;

Вказана заборгованість підтверджується відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору та Виписками по особовому рахунку.

Київський апеляційний суд зазначає, що виписка по особовому рахунку ОСОБА_2 подана позивачем до суду першої інстанції, відповідає формі виписки у відповідності до приписів Положення «Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого постановою Правління Національного банку України №7-5від 04 липня 2018 року і є первинним бухгалтерським документом.

Згідно меморіального ордеру від 3 грудня 2018 року та виписки за кредитним договором Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 26 498,00 грн. які згідно умов договору були перераховані на рахунок № НОМЕР_1 який належить ОСОБА_2 (а.с. 241, том1).

Тому доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять первинних бухгалтерських документів є необґрунтованими.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідач не спростував, не надав власного розрахунку, а також доказів, що підтверджують повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.

При вирішенні вказаної справи районним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та перерозподілу судових витрат.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 09 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська