Номер провадження: 22-з/813/64/23
Справа № 2/1519/7865/11
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.02.2023 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2/1519/7865/11

Номер провадження: 22-з/813/64/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»,

- відповідачі - 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

розглянув у передбаченому частиною 3 статті 271 ЦПК України порядку заяву адвоката Пілюк Суліко, діючої від імені ОСОБА_2 , про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року про відмову у відводі колегії суддів у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним, позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору,

встановив:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі - 37 426,28 долара США, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користуванням кредитом в розмірі - 3 421,90 долара США, штраф за ненадання довідки про заробітну плату та інші доходи в сумі 545,89 долара США, штраф за невиконання умов страхування предмету застави в сумі - 43 650,00 грн..

В задоволенні інших позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір у розмірі - 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі - 120,00 грн..

Відмовлено у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням апелянтами було подано апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року.

В провадженні Одеського апеляційного суду перебувала вищевказана цивільна справа за апеляційною скаргою адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою адвоката Казака Вадима Святославовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року (номер провадження 22-ц/813/4948/22).

Під час розгляду вищевказаних апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року залишено без задоволення апеляційну скаргу адвоката Казака Вадима Святославовича, діючого від імені ОСОБА_1 .

Задоволено частково апеляційну скаргу адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 .

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року в частині задоволення позову до ОСОБА_2 та стягнення судового збору - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, виклавши абзаци другий, третій, четвертий рішення суду першої інстанції в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає з адресою - АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (9, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4) заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі - 37 426 (тридцять сім тисяч чотириста двадцять шість) доларів 28 центів США, заборгованість за непогашеними у строк відсотками за користуванням кредитом в розмірі - 3 421 (три тисячі чотириста двадцять один) доларів 90 центів США, штраф за ненадання довідки про заробітну плату та інші доходи в сумі - 545 (п`ятсот сорок п`ять) доларів 89 центів США та штраф за невиконання умов страхування предмету застави в сумі - 43 650 (сорок три тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп..

Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір у розмірі - 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі - 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.».

В решті рішення залишено без змін.

13.01.2023 року від адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду заяви про роз`яснення ухвали суду без учасників справи та вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду.

Щодо заяви про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про відвід колегії суддів колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, які можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Роз`яснено може бути рішення суду, якщо без такого роз`яснення його реалізація є ускладнена, оскільки спостерігається значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення формальних недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18 жовтня 2018 року по справі № 823/867/16, від 21 серпня 2018 року по справі № 803/3805/15. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто, заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту, які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Виходячи з даної норми, роз`яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене вбачається, що чинне законодавство України не передбачає роз`яснення, зокрема описової частини судового рішення.

Вищевказана заява про роз`яснення судового рішення не містить посилання саме на незрозумілість резолютивної частини судового рішення.

Доводи вищенаведеної заяви фактично зводяться до того, що заявнику не зрозуміло, чому в матеріалах цивільної справи наявні дві ухвали апеляційного суду від 22.12.2022 року про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів.

Колегія суддів звертає увагу заявника, що в провадженні суду перебували апеляційні скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року (номер провадження: 22-ц/813/4948/22) та на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення суду (номер провадження 22-ц/813/7440/22). Тому, у кожному провадженні і було постановлено окрему ухвалу про відмову в задоволенні заяви про відвід суддів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина ухвали суду апеляційної інстанції від 22 грудня 2022 року не допускає різного тлумачення, а обставини, які як на думку заявника, стали підставою для подання заяви про роз`яснення ухвали апеляційного суду, не можуть слугувати підставою для роз`яснення резолютивної частини вказаної ухвали апеляційного суду, оскільки не відповідають правовій природі та призначенню статті 271 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 271, п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, про відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову в роз`ясненні рішення суду може бути оскаржена у касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 271, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У роз`ясненні ухвали Одеського апеляційного суду від 22 грудня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про відвід колегії суддів, постановленої у провадженні №22-ц/813/4948/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе