КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/5547/21 Головуючий у І інстанції - Лебідь-Гавенко Г.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/499/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2022 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості не облікованої електричної енергії, -

установив:

У жовтні 2021 року ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості не облікованої електричної енергії.

В обґрунтування доводів позовної заяви зазначило, що 02 травня 2019 року, працівниками ПрАТ «ДТЕК «Київські регіональні електромережі» проводилася технічна перевірка електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень.

При обстеженні електроустановок за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що під час виконання технічної перевірки приладу обліку електричної енергії було виявлено пошкодження пломбувального матеріалу, а також корпусу лічильника. А саме порушення пп. 8 п. 5.5.5 та п. 8.2.4. ПРРЕЕ.

Виявлене порушення ПРРЕЕ було оформлене Актом про порушення ПРРЕЕ №К035815 від 02 травня 2019 року, який був складений на місці виявленого порушення за участі ОСОБА_1 , який допустив працівників оператора системи для проведення перевірки, але від підпису відмовився, що було підтверджено двома не заінтересованими свідками.

Копія акту була надана відповідачу.

Крім того факт виявленого порушення підтверджується фото, яке було зроблено під час складення акту.

Факт порушення зафіксовано в графічній схемі, яка відображена в Акті про порушення.

ОСОБА_1 був запрошений на комісію про розгляд акту на 21 травня 2019 року про що зазначено в п. 9 Акту.

Отже, був вчасно повідомлений про дату засідання комісії.

21 травня 2019 року комісією за участі ОСОБА_1 було розгляну Акт порушень за №К03581.

Комісія встановила, що Акт складено у відповідності до вимог п. 8.2.5 Правил.

Протоколом №66 від 21 травня 2021 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення К035815 від 02 травня 2019 року було прийнято рішення, щодо направлення лічильника електричної енергії разом з наявними на ньому пломбами (упакований в сейф-пакет) на експертне дослідження.

ОСОБА_1 не погодився ні з рішенням комісії ні з виявленим порушенням та зазначив, що акт було складено без його участі та з невідомими свідками.

Після проведення експертного дослідження ОСОБА_1 було запрошено на засідання комісії, яке відбулося 18 серпня 2020 року на якому були розглянуті матеріали до Акту №К035815, договір від 09 грудня 2008 року №200393857, а також висновок експертного дослідження та було прийнято рішення про нарахування вартості не облікованої енергії згідно договірної потужності 10 кВт, за період з 01 листопада 2018 року по 02 травня 2019 року - за 182 дні, крім того врахувати затрати, що поніс позивач, щодо проведення експертного дослідження.

Рахунок - фактура та копія протоколу були направлені поштою 02 жовтня 2020 року, але не вручені відповідачу тому розрахунок проводиться з 16 листопада 2020 року.

Однак, всупереч п. 8.2.7. ПРРЕЕ, Відповідачем не сплачено кошти за не обліковану електричну енергію.

Строк прострочення виконання зобов`язання по оплаті рахується після спливу 30 днів від дня отримання рахунку, тобто з 16 листопада 2020 року.

За прострочення виконання оплати за не обліковану електричну енергію відповідачу було розраховано 3% річних в сумі 541,13 грн. та інфляційні втрати - 1674,41 грн.

Просило суд, стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» в рахунок стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії в розмірі 19719,25 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2022 рокупозовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 19719,25 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, 1674,41 грн. - інфляційні втрати, 541,13 грн. - 3% річних та 10362 грн. вартості експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що лічильник розміщений поза межами його земельної ділянки, на трансформаторній підстанції, яка розташована на відстані 400 метрів від його подвір`я.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно притягнув його до цивільно-правової відповідальності, за відсутності будь-яких порушень з його боку.

Вказує, що суд першої інстанції застосував ряд норм матеріального права, проте не зазначив жодних мотивів їх застосування.

Зазначає, що він не міг бути запрошений на засідання комісії, оскільки в цей час перебував поза межами України, крім того, навіть якби він був в Україні, він не мав би можливості захистити свої права шляхом звернення з позовними вимогами про визнання незаконними і скасування протокольного рішення комісії, оскільки такий спосіб захисту суперечить чинному законодавству України.

Просив суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2022 рокускасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що акт про порушення №К035815 від 02 травня 2019 року складено у повній відповідності до вимог чинного законодавства за обставин, які потребували його оформлення.

Документом, який підтверджує передачу на збереження відповідачу лічильника є Договір про користування електричною енергією №200393857 від 09 грудня 2008 року, а факт втручання в роботу засобу вимірювальної техніки підтверджується висновком експертного дослідження.

Зазначає, що матеріали справи містять належні докази фіксації виявленого порушення, його розгляду та нарахування вартості необлікованої електроенергії, що проведено ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у чіткій відповідності до приписів чинних норм ПРРЕЕ.

Просило суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 02 травня 2019 року, уповноваженими особами ПрАТ «ДТЕК «Київські регіональні електромережі» при проведенні контрольного огляду електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювань та інших порушень за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено пошкодження пломбу вального матеріалу, а також корпусу лічильника, а саме: «Порушення пп. 8 п. 5.5.5 та п. 8.2.4. ПРРЕЕ.

02 травня 2019 року у відповідності до п. 8.2.5. ПРРЕЕ в присутності відповідача складено акт про порушення №К035815, який від підпису відмовився, що було підтверджено двома не заінтересованими свідками.

Пунктом 8.2.5. ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів без облікованого споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила працівників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Відповідач був запрошений на комісію з розгляду акту на 21 травня 2019 року, що також не заперечується відповідачем.

Як вбачається із Протоколу №066 від 21 травня 2021 року на засіданні комісії по розгляду Акту про порушення № К035815 від 02 травня 2019 року на якому був присутній ОСОБА_1 було прийнято рішення, щодо направлення лічильника електричної енергії разом з наявними на ньому пломбами (упакований в сейф-пакет) на експертне дослідження, з яким Відповідач не погодився.

Відповідач не погодився ні з рішенням комісії ні з виявленим порушенням та зазначив, що акт було складено без його участі та з невідомими свідками.

Як вбачається із висновку експертного дослідження за результатами проведення трасологічного та електротехнічного дослідженні Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз Черкаського відділення №1752/19-23/2474/19-25, що на корпусі наданого лічильника НІК 2301 АН2 №0539719, 2011 року випуску, наявні наступні механічні пошкодження: кожух вільно відокремлюється від цокольної частини корпусу по нерівним лініям відколювання від його фрагментів, що залишились на цокольній частині і утримуються там речовиною білуватого кольору (кристалічної структури); на верхній стійці цоколя під гвинт наявні тріщини на її горизонтальній поверхні у внутрішній площинні лічильника та в дні цоколя у місці встановлення зазначеної стійки.

Встановленні цими дослідженнями механічні пошкодження надавали можливість знімати кожух та отримати доступ до внутрішніх елементів лічильника за умовами відокремлення кришки затискачів, демонтажа пломб та викручування гвинтів кріплення кожуха.

Зазначені пошкодження свідчать, про стороннє втручання в об`єкт дослідження і їх виникнення пов`язане з механічним впливом, спрямованим на зняття кожуха після відокремлення кришки затискачів та викручування гвинтів кріплення кожуха за попереднього демонтажа пломб.

Також свідчить про розкриття конструкції корпусу лічильника після відокремлення кришки затискачів та викручування гвинтів кріплення кожуха за попереднього демонтажа пломб.

Досліджувана пломба із позначками Держповірки, якою був опломбований кожух лічильника НІК 2301 АН2 №0539719, 2011 року випуску, піддавалася розкриттю та перепломбуванню.

Після проведення експертного дослідження ОСОБА_1 було запрошено на засідання комісії, яке відбулося 18 серпня 2020 року на якому були розглянуті матеріали до Акту №К035815, договір від 09 грудня 2008 року №200393857, а також висновок експертного дослідження №1752/19-23/2474/19-25 та було прийнято Протокольне рішення №156 про нарахування вартості не облікованої енергії згідно договірної потужності 10 кВт, за період з 01 листопада 2018 року по 02 травня 2019 року - за 182 дні, крім того врахувати затрати, що поніс позивач, щодо проведення експертного дослідження.

ОСОБА_1 було направлено копію протоколу №156 від 18 серпня 2020 року; рахунок величини вартості недооблікованої електроенергії по акту про порушення №К035815 від 02 травня 2019 року та рахунок за проведення експертного дослідження.

ОСОБА_1 також було направлено повідомлення про оплату за вересень 2020 року від 29 вересня 2020 року по Акту порушення ПРЕЕ №К035815 від 02 травня 2019 року.

Майнова шкода у сумі 19719,25 грн. на момент подачі позову відповідачем не відшкодовано.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем електричних послуг Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим було складено Акт про порушення №К035815 від 02 травня 2019 року, який не оскаржувався та є дійсним, а завдані збитки не відшкодовані.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 57 цього Закону, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

П. п. 1, 5, 6 пункту 5.5.5 Розділу 5 ПРРЕЕ, визначено, що споживач зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України.

Пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Як зазначено у п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

В актах чітко вказано скоєне правопорушення, оформлено схеми електропостачання, а також всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами параметри, що характеризують електроустановку споживача та інші вихідні дані, для визначення в подальшому обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ.

Згідно п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків.

Відповідно з п. 8.4.11 ПРРЕЕ у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії розраховується за формулою 5.

Згідно п. 8.2.7 ПРРЕЕ, кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Відповідно з п. 8.2.7. ПРРЕЕ, кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділені упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача, рахунок вважається отриманим споживачем на 5-ий робочий день).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, положеннями ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Встановивши факт порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 внаслідок пошкодження пломби вального матеріалу, а також корпусу лічильника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач має відшкодувати завдані енергопостачальнику збитки.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Акт про порушення №К035815 від 02 травня 2019 року складено в присутності ОСОБА_1 , який допустив представників позивача для проведення перевірки, але від підпису відмовився, що було підтверджено двома не заінтересованими свідками, а отже його складено у повній відповідності до вимог чинного законодавства за обставин, які потребували його оформлення.

Сам по собі Акт №К035815 про порушення ПРРЕЕ складений 02 травня 2019 року працівниками електропостачальної організації є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, і фактично є доказом у справі про відшкодування збитків, якому суд першої інстанції надав оцінку.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував рішення комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, що оформлене протоколом №156 від 18 серпня 2020 року, яким відповідачу за період порушення нараховано обсяг електричної енергії та підлягає оплаті сума в розмірі 19719,25 грн., а тому такий протокол є належним доказом у цій справі.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача інфляційних збитків та 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, споживачу було направлено рахунок на оплату 02 жовтня 2020 року.

На суму боргу, з 16 листопада 2020 року по 15 жовтня 2021 року позивачем було розраховано за прострочення невиконання оплати за не обліковану електричну енергії згідно прострочення виконання зобов`язання інфляційних збитків 1674,41 грн та 3% річних 541,13 грн.

Обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього).

При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

У постановах Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 та Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 зроблено висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2022 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

М.А. Яворський