ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2023 року м. Кропивницький

справа № 392/1813/21

провадження № 22-ц/4809/1114/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард»,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. КиєваОвсієнко Алла Вікторівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року у складі судді Кавун Т. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі АТ «Банк Форвард») та просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. від 24.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 5906 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 113416457 від 04.06.2014 в сумі 15 090 грн 16 коп.

Позовна заява мотивована тим, що виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, оскільки між нею та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір від 04.06.2014 та відповідно до графіку платежів позивач здійснювала погашення заборгованості, а тому вважала, що нею сплачено борг у повному обсязі.

Однак, банк переуступив кредиторську вимогу АТ «Банк Форвард» без повідомлення ОСОБА_1 про це.

Крім того, передачу кредиторських вимог ПАТ «Банк Русский Стандарт» здійснив після спливу трьох років із моменту укладення договору, тобто після строку позовної давності для пред`явлення до неї кредиторських вимог.

Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем та вчинив виконавчий напис виключно на підставі документів, які не мають юридичної сили, адже позивач не підписувала жодних документів, в тому числі і кредитного договору із АТ «Банк Форвард».

При вчиненні напису приватний нотаріус не отримував оригінал кредитного договору та первинні бухгалтерські документи, щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), тому у останнього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Банк Форвард», зазначений у написі, є безспірним.

Кроткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі № 5906, вчинений 03.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю., про звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 113416457 від 05.06.2014 на користь АТ «Банк Форвард» в розмірі 15 090,16 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що приватному нотаріусу не було надано доказів на підтвердження відправлення письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, а також відсутні підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості.

При вчиненні напису приватний нотаріус не отримував від АТ «Банк Форвард» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення та не встановив, що заборгованість є безспірною.

Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від відповідача саме оригінал кредитного договору.

За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Банк Форвард» просить скасувати рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, не надав належної оцінки усім доводам позивача, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Заборгованість, на яку запропоновано у виконавчому написі звернути стягнення, зафіксована в межах трьохрічіного строку, а тому позовна давність не підлягає застосуванню до оспорюваного виконавчого напису.

Відповідач зазначає, що усі документи, вказані у п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, були надані стягувачем приватному нотаріусу та наявні в матеріалах нотаріальної справи.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом з метою стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не передбачає такої умови, як надсилання стягувачем письмової вимоги про усунення порушення боржнику.

ОСОБА_1 до суду не було надано доказів наявності заперечень проти розміру кредитної заборгованості на час вчинення виконавчого напису або наявності в суді спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що спростовує доводи позивача про вчинення виконавчого напису за відсутності безспірності заборгованості боржника.

Відзив на апеляційну скаргу

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Представник АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 03.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5906, відповідно до якого звернуто стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 113416457 від 05.06.2014, укладеним між позивачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард».

Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.09.2018 по 06.10.2018.

Сума повної заборгованості складає 13 990,16 гривень в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 9 793,11 гривень; заборгованість за процентами 4 047,05 гривень; плата за пропуск мінімальних платежів 150 гривень.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1 100 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» складає 15 090,16 гривень.

24.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 5906 виданого 03.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 15 090,16 гривень.

Згідно копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є. Ю. підставою вчинення виконавчого напису стали: копія заяви представника АТ «Банк Форвард» про вчинення виконавчого напису вих. 17/1-317/1/410 від 01.06.2021; копія заяви по кредитному договору № 113416457 від 04.08.2014; копія графіку платежів за кредитним договором № 113416457 від 04.06.2014; копія виписки з рахунка на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 113416457 від 05.06.2014; копія листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. на правоздатність та дієздатність АТ «Банк Форвард».

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що що приватному нотаріусу не було надано доказів на підтвердження відправлення письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості, а при вчиненні напису приватний нотаріус не отримував від АТ «Банк Форвард» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та оригінал кредитного договору.

Проте, з мотивами задоволення вказаних вимог погодитись не можна, з огляду на таке.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 39 ЗУ «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 ЗУ «Про нотаріат»).

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою КМУ від від 26 листопада 2014 року № 662 (далі Постанова № 662) Перелік доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Матеріалами справи підвтерджується, що 03 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5906, про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 05.06.2014 № 113416457, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» у розмірі 15 090,16 грн грн за період з 06.09.2018 по 06.10.2018, з яких: 9 793,11 грн - заборгованість за сумою кредиту, 4 047,05 - заборгованість за процентами, 150 грн - плата за пропуск мінімальних платежів, 1 100 грн - плата за вчинення виконавчого напису (а. с. 122).

Згідно копій документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є. Ю. підставою вчинення виконавчого напису стали: копія заяви представника АТ «Банк Форвард» про вчинення виконавчого напису вих. 17/1-317/1/410 від 01.06.2021; копія заяви по кредитному договору № 113416457 від 04.08.2014; копія графіку платежів за кредитним договором № 113416457 від 04.06.2014; копія виписки з рахунка на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 113416457 від 05.06.2014; копія листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. на правоздатність та дієздатність АТ «Банк Форвард» (а. с. 123-130).

24.06.2021 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А. В. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 5906, виданого 03 червня 2021 року (а. с. 13).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вчиняючи 03 червня 2021 року виконавчий напис № 5906, приватний нотаріус Буждиганчук С. Ю. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Подібна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105 св 18) та від 03 листопада 2021 року у справі № 461/1940/20 (провадження № 61-13280св21).

За таких обставин, суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що усі документи, вказані у п. 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, були надані стягувачем приватному нотаріусу та наявні в матеріалах нотаріальної справи.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом з метою стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не передбачає такої умови, як надсилання стягувачем письмової вимоги про усунення порушення боржнику.

Підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Вказана норма стосується правовідносин, які виникли на підставі іпотечного договору, разом з тим, у справі, що переглядається, відносини виникли на підставі договору кредиту, а тому суд першої інстанції помилково посилався на вказану норму.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було надано доказів наявності заперечень проти розміру кредитної заборгованості на час вчинення виконавчого напису або наявності в суді спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором, з огляду а те, що приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі договору, який не посвідчений нотаріально.

Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, позовна давність не підлягає застосуванню до оспорюваного виконавчого напису, оскільки вказані обставини не були мотивами ухвалення оскаржуваного рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, суд першої інстанції, надаючи правову оцінку оспорюваному виконавчому напису, зробив правильний по суті висновок про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, але, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, помилився щодо мотивів задоволення позовних вимог.

Порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційна скарга АТ «Банк Форвард» підлягає частковому задоволенню, рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивів задоволення позовних вимог, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року змінити, виклаши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Поновити дію рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10.11.2023.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник