Справа № 390/939/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Макаренко Л.Л.,

учасники справи:

позивач ФОП ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказуючи, що 09.08.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір № 1575 прокату легкового автотранспортного засобу. Згідно з договором позивачка в якості наймодавця передала, а відповідач в якості наймача прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Skoda, модель Fabia, 2014 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . 06.12.2021 року було виявлено, що під час експлуатації автомобіля відповідач здійснив його пошкодження. У зв`язку з цим, 06.12.2021 року, між відповідачем та позивачкою був укладений Додаток № 3 до договору. Відповідно до п.4 Додатку № 3 від 06.12.2021 року, відповідач зобов`язувався у строк до 06.01.2022 року відшкодувати позивачці матеріальну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі погодженій сторонами у розмірі 9130 грн. В подальшому автомобіль позивачкою був відремонтований та переданий у подальше користування відповідачу. Однак, незважаючи на зобов`язання відповідача, що виникли через пошкодження ним автомобіля, погоджений сторонами розмір матеріальної шкоди відповідачем не був відшкодований.

15.04.2022 року було виявлено те, що під час експлуатації автомобіля відповідач здійснив його пошкодження. У зв`язку з цим, 15.04.2022 року, між відповідачем та позивачкою був укладений Додаток № 3 до договору. Відповідно до п.4 Додатку № 3 від 15.04.2022 року, відповідач зобов`язувався у строк до 15.05.2022 року відшкодувати позивачці матеріальну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі погодженій сторонами у розмірі 14630 грн. В подальшому автомобіль позивачкою був відремонтований та переданий у подальше користування відповідачу. Однак, незважаючи на зобов`язання відповідача, що виникли через пошкодження ним автомобіля, погоджений сторонами розмір матеріальної шкоди відповідачем не був відшкодований.

22.08.2022 року відповідачем повернуто автомобіль у неналежному стані, а саме з додатковими пошкодженнями, про що було зазначено самим відповідачем в акті огляду автомобіля (додаток 2 до договору) у розділі «Стан автомобіля після використання (прокату)». З метою встановлення вартості відновлювального ремонту були проведені та оплачені послуги суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 1500 грн за оцінку вартості матеріального збитку, відповідно до якої було складено Звіт № 35/68.09.22 від 04.09.2022 р., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 35/68.09.22 від 04.09.2022 р. Разом з цим фактична вартість відновлювальних робіт склала 132560 грн.

Оскільки відповідачем допущено порушення умов договору, не здійснено належний порядок повернення автомобіля та здійснено пошкодження транспортного засобу, то гарантійний платіж використано відповідно до п.3.11 Договору, для часткового відшкодування збитків, завданих відповідачем внаслідок пошкодження автомобіля. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню відповідачем у зв`язку з пошкодженням ним автомобіля, що були виявлені 06.12.2021, 15.04.2021 та 22.08.2022 року складає 155820 грн (9130 грн + 14630 грн + 132560 грн -2200 грн). 05.12.2022 року позивачкою була направлена претензія № 1-1575/2021 відповідачу з вимогою відшкодувати суму коштів у загальному розмірі 155820 грн у зв`язку із неодноразовими пошкодженнями відповідачем автомобіля та проведенням оцінки вартості матеріального збитку внаслідок такого пошкодження. Претензію відповідачем отримано 08.12.2022 року. Станом на дату звернення з позовом, шкоду відповідачем не відшкодовано. Просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 155820 грн та судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1558 грн 21 коп.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 16.06.2023 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Інших клопотань учасниками справи не заявлялося.

Позивач у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві, що надійшла до суду 11.07.2023 року просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши письмову заяву сторони позивача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом встановлено, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивачка ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності: 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

09.08.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір № 1575 прокату легкового автотранспортного засобу. Згідно договору та Додатку № 1 до договору Акту приймання-передачі легкового автотранспортного засобу, позивачка в якості наймодавця передала, а відповідач в якості наймача прийняв у строкове оплатне користування легковий транспортний засіб, а саме автомобіль марки Skoda, модель Fabia, 2014 року випуску, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

Згідно п.5.2 договору, відповідачем автомобіль не повернуто у стані, в якому наймачем його отримано.

Згідно п.4.2.1 договору, наймодавець має право вимагати від наймача належного виконання умов цього договору, в тому числі своєчасного та в повному обсязі внесення плати за прокат та інших платежів, передбачених цим договором, повернення автомобіля, а у випадку неповернення або несвоєчасного повернення автомобіля, в порядку передбаченому цим договором, самостійно вилучити (отримати) у наймача та /або у будь-яких третіх осіб автомобіль за місцем його знаходження.

Відповідно до п.4.3.18 договору наймач зобов`язаний відшкодувати повну вартість ремонтних відновлювальних робіт або повну вартість автомобіля, визначеному договором, при викрадені або тотальному знищення автомобіля, та всі витрати.

Згідно п.5.2.7. договору у випадку повернення автомобіля у технічно несправному стані, пошкодженим, з втраченими або пошкодженими комплектуючими. Наймодавець має право вимагати від наймача, відшкодування шкоди, всіх збитків та понесених витрат внаслідок настання таких обставин, а наймач зобов`язується відшкодувати наймодавцю повну вартість ремонту, вартість комплектуючих елементів автомобіля протягом 5 робочих днів з дати пред`явлення наймодавцем такої вимоги.

Пунктами 7.2 та 7.4 договору передбачено,що сторона, яка своїми діями або бездіяльністю завдала збитки іншій стороні, повинна відшкодувати їх у повному обсязі. Відшкодування збитків не звільняє сторони від виконання обов`язків за цим договором. Наймач несе повну відповідальність за нанесення шкоди життю, здоров`ю, навколишньому природному середовищу або майну третіх осіб, а також будь-яку іншу шкоду, спричинену в процесі користування (експлуатації) автомобіля.

Згідно п.7.18 договору у випадку невиконання наймачем своїх зобов`язань за цим договором, наймач зобов`язується компенсувати всі збитки, що виникли внаслідок невиконання наймачем умов цього Договору, а також несе іншу відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Відповідно до п.3.5.2. договору, гарантійний платіж, який був внесений відповідачем за договором, був забезпеченням належного виконання зобов`язань за договором. При цьому п.3.5. договору передбачений гарантійний платіж у розмірі 2200 грн.

Згідно п.3.11 Договору, в разі дострокового припинення дії цього договору внаслідок порушення наймачем умов цього договору та/або заподіяння будь-якої шкоди автомобілю в період дії цього договору, наймодавець має право не повертати наймачеві суму внесеного наймачем гарантійного платежу, та використати вказані грошові кошти для: 1) зарахування в рахунок оплати за прокат автомобіля або інших платежів за цим договором, та/або покриття заподіяної наймачем шкоди, та/або відшкодування нанесених наймачем збитків.

Також судом встановлено, що 06.12.2021 року було виявлено, пошкодження автомобіля. У зв`язку з цим, 06.12.2021 року, між відповідачем та позивачкою був укладений Додаток № 3 до договору. Відповідно до п.4 Додатку № 3 від 06.12.2021 року, відповідач зобов`язувався у строк до 06.01.2022 року відшкодувати позивачці матеріальну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі погодженій сторонами у розмірі 9130 грн. В подальшому автомобіль був відремонтований, замовником та платником виконаних робіт згідно заказу-наряду № від 06.12.2021 року є ТОВ «Інфо Транс Сервис», та авто було передане у подальше користування відповідачу. Погоджений сторонами розмір матеріальної шкоди відповідачем не був відшкодований.

Крім того, 15.04.2022 року було виявлено пошкодження автомобіля. У зв`язку з цим, 15.04.2022 року, між відповідачем та позивачкою був укладений Додаток № 3 до договору. Відповідно до п.4 Додатку № 3 від 15.04.2022 року, відповідач зобов`язувався у строк до 15.05.2022 року відшкодувати позивачці матеріальну шкоду заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу у сумі погодженій сторонами у розмірі 14630 грн. В подальшому автомобіль був відремонтований, замовником та платником виконаних робіт згідно заказу-наряду № від 09.02.2022 року є ТОВ «Інфо Транс Сервис», та авто було передане у подальше користування відповідачу. Погоджений сторонами розмір матеріальної шкоди відповідачем не був відшкодований.

22.08.2022 року відповідачем повернуто автомобіль з пошкодженнями, про що було зазначено відповідачем в акті огляду автомобіля (додаток 2 до договору) у розділі «Стан автомобіля після використання (прокату)». З метою встановлення вартості відновлювального ремонту на замовлення ФОП ОСОБА_1 були проведені та оплачені послуги суб`єкта оціночної діяльності ФОП « ОСОБА_3 » в розмірі 1500 грн. за оцінку вартості матеріального збитку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 35/68.09.22 від 04.09.2022 р.

Згідно звіту № 35/68.09.22 про оцінку вартості матеріального збитку від 04.09.2022 р., матеріальний збиток, завданий власникові Skoda Fabia, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає 192905,90 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля Skoda Fabia, держномер НОМЕР_1 на дату оцінки складає 22276, 12 грн. Також вказано, що власником авто є ТОВ «Інфо Транс Сервіс».

Фактична вартість відновлювальних робіт склала 132560 грн, що підтверджується розрахунком щодо виконаних робіт № від 22.09.2022 року. Замовником та платником послуг є ФОП ОСОБА_1 .

Позивачем гарантійний платіж у розмірі 2200 грн використано відповідно до п.3.11 Договору, для часткового відшкодування збитків, внаслідок пошкодження автомобіля.

05.12.2022 року позивачкою була направлена відповідачу претензія № 1-1575/2021 з вимогою відшкодувати суму коштів у загальному розмірі 155820 грн у зв`язку із неодноразовими пошкодженнями відповідачем автомобіля та проведенням оцінки вартості матеріального збитку внаслідок такого пошкодження. Претензію відповідачем отримано 08.12.2022 року.

Відповідно до ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов`язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Однією з особливостей договору прокату є те, що об`єктом договору прокату може бути лише рухома річ, крім транспортних засобів, щодо яких ЦК України містить окремі положення. Як правило, об`єкт договору прокату використовується для задоволення побутових невиробничих потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 798 ЦК України найм (оренда) транспортного засобу виділяється в окремий різновид договору найму, виходячи із особливостей його об`єкта, яким є повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Відповідно до ч. 2 ст.799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин є недійсним з моменту його вчинення.

З досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що Договір № 1575 прокату легкового автотранспортного засобу від 09.08.2021 року, який підписаний фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Наймодавець) та фізична особа громадянин України ОСОБА_2 (Наймач) укладено у простій письмовій формі.

Таким чином, оскільки сторонами не дотримано вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору прокату легкового автотранспортного засобу від 09.08.2021 року № 1575, цей правочин є нікчемним та не створює для його сторін прав і обов`язків (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у поставові від 30 вересня 2019 року у справі № 759/5467/16-ц).

Звертаючись з позовом до суду позивачка свої вимоги мотивувала саме порушенням договірних зобов`язань. Оскільки договір прокату легкового автотранспортного засобу від 09.08.2021 року № 1575 є нікчемним, тому він не створив для його сторін (позивачки та відповідача) прав та обов`язків.

Між тим слід зазначити, що вирішуючи спір про стягнення матеріальної шкоди, спричинених власнику транспортного засобу, який був переданий у користування на умовах прокату, суд зобов`язаний перевірити відповідність форми договору прокату законодавчим вимогам, встановленим для таких договорів, для з`ясування його дійсності (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній у поставові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/13595/15-ц).

Проте як встановлено судом матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач ФОП ОСОБА_1 на законних підставах є власником чи володільцем транспортного засобу, саме - автомобіля Skoda Fabia, держномер НОМЕР_1 .

Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Керуючись наведеними принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, позивач зобов`язаний був надати докази на доведення обставин, на які він посилався як на підставу задоволення своїх позовних вимог. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту, що саме в результаті дій відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено транспортний засіб Skoda Fabia, держномер НОМЕР_1 , та те що ФОП ОСОБА_1 на законних підставах є власником чи володільцем транспортного засобу, суду надано не було.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивачки відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Крім цього, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 1558, 21 грн. відшкодуванню на користь позивача ФОП ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7, 12, 13, 76-82, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 215-216, 209, 220, 236, 787, 798, 799 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 1558 (одна тисяча п"ятсот п"ятдесят вісім) гривень 21 копійка відшкодуванню на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.07.2023 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є. ПОДЛІПЕНЕЦЬ