ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4931/21 Номер провадження 22-ц/814/778/23Головуючий у 1-й інстанції Онупко М.Ю. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2008 року в розмірі 23251,78 грн., а також судові витрати в розмірі 2270 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 08.02.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, правилами користування складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис позичальника у заяві. Взяті на себе зобов`язання по кредитному договору позивач виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.06.2021 року в нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 23251,78 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 23251,78 грн., а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.02.2008 року у розмірі 18 808 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісім) грн. 56 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1838 (одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн. 70 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Із рішенням не погодилось Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», оскарживши його в апеляційному порядку. Апелянт оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за простроченими процентами .

Скарга мотивована тим, що сторонни погодили оплату процентів за користування кредитними коштами , а також розмір процентної ставки , до суду надано Заяву-анкету від 08.02.2008 року , Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна , 55 днів пільгового періоду» від 08.02.2008 року, які підписані особисто відповідачем.

Отже сторонами при укладенні Договору були досягнуті усі істотні умови договору.

Скаржник просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2021 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками , ухваливши в цій частині нове рішення , задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі , в іншій частині рішення залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив. Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши законність рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети відповідача по справі № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08.02.2008 року, відповідач отримав від позивача платіжну картку з встановленням на неї кредитного ліміту.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (Далі - Умов) складає між відповідачем та Банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Крім того, підписання даного договору є згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Згідно заяви , що міститься у матеріалах справи сторонами було узгоджено базову процентну ставку за кредитом у розмірі 1,9% на місяць на залишок заборгованості , щомісячна комісія 1% , вказана заява підписана ОСОБА_1 (а.с.23)

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник повинен сплатити Банку штрафи.

Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

В період дії договору, відповідач належним чином не дотримувалася умов договору, внаслідок чого станом на 13.06.2021 року у відповідача перед Банком виникла заборгованість в розмірі 23251,78 грн., з яких:

- 18808,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 4443,22 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості та умовами договору укладеного між сторонами.(а.с.7-20, а.с.23)

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З врахуванням зазначеного висновку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданим до позовної заяви Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», відповідач ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до саме цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Однак статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач не надав доказів погодження сторонами умов щодо розміру відсотків за користування кредитом.

Однак суд не врахував доводи позивача про те, що відповідач погодився з розміром відсотків, які визначені сторонами у заяві підписаній ОСОБА_1 власноруч.(а.с.23).Районний суд при дослідженні наявних доказів дійшов помилкового висновку про відсутність процентної ставки у заяві позичальника від 08.02.2008 року. Та колегія суддів зауважує, що у вказаній заяві міститься інформація щодо процентної ставки у розмірі 1,9 % на місяць на залишок заборгованості.( а.с.23 зворот).

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ «ПриватБанк» окрім заяви надав, довідку про видачу кредитних карток ( починаючи з 26 січня 2008 року , остання картка видана 02 травня 2018 року), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (востаннє здійснено зміну кредитного ліміту 09 липня 2020 року) виписку про рух коштів по рахунку позичальника ОСОБА_1 , де зазначено кредитний ліміт, номер кредитної картки та процентна ставка, за якою здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Виписка по рахунку підтверджує, що позичальник активно користувався кредитними коштами . Однак в процесі користування кредитними коштами відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, у зв`язку із чим станом на 13.06.2021 року у відповідача виникла заборгованість у сумі 23 251, 78 грн.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують використання позичальником кредитної картки «Універсальна» та погодження ним умов кредитування, з визначеним у заяві розміром відсотків 1,9 процентів на місяць (22,8 % річних).

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, суд першої інстанції не повно встановив обставини справи щодо погоджених сторонами умов кредитування.

Апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» та скасування оскаржуваного судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків і ухвалення в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в тому числі і заборгованості зі сплати відсотків у сумі 4443,22 грн., окрім заборгованості за тілом кредиту у сумі 18808,56 грн., а разом 23 251,78 грн.

Рішення в частині задоволених позовних вимог не оскаржувалося, тому апеляційним судом не переглядалося.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», то із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн., та за подання позову 2 270,00 грн.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, ч.1 п.п.3,4 ст.376, 382 ЦПК України, колегія суддів;

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 відсотків.

Ухвалити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками у сумі 4443,22 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за простроченими відсотками у сумі - 4443,22 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати в сумі 5672,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов