465/1434/19
2/465/1648/23
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

14.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

за участі секретаря судового засідання Лозинського Т. Р.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди, з підстав викладених у заяві.

В судовому засіданні позивачка просила її клопотання про звільнення від сплати судового збору задовольнити, так як проблеми із здоров`ям у неї прогресують з вини відповідача, що заважає їй вести нормальний спосіб життя. Проти клопотання представника відповідача про витребування письмових доказів та залишення позову без руху заперечила.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд витребувати докази на підтвердження того, що позивачка має у власності кошти в сумі достатній для сплати судового збору. Крім цього, просив залишити позовну заяву без руху так як позивачкою не сплачено судовий збір та не доведено достатність підстав для її звільнення від сплати такого. Крім цього, позовна заява не відповідає вимогам, які передбачені цивільно процесуальним законодавством.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 01.02.2023 року задоволено заяву судді Мигаль Г.П. про самовідвід.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2023 року вказана цивільна справа передана для розгляду судді Ванівському Ю.М.

Судом встановлено, що 03.07.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме документів на підтвердження майнового стану позивачки.

Однак суд не вбачає підстав для витребування доказів на підтвердження майнового стану позивачки та її спроможності сплатити судовий збір за подання позовної заяви, так як з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, котрі свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази.

Таким чином, у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування документів, слід відмовити.

З приводу заявленого позивачкою клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору згідно з п.13 ч.2 ст.3 та п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В матеріалах справи відсутні дані, що на правовідносини, що виникли між позивачкою та відповідачем поширюється дія п.6 ч.1 ст.5 та п.13 ч.2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір".

Суд звертає увагу, що згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене, положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані. (Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 686/114/16-ц провадження № 61-16723св18).

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

На підтвердження свого скрутного матеріального стану позивачкою додано довідку індивідуальних відомостей про застраховану особу, видана управлінням Пенсійного фонду України.

Однак, офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 та ОК-7 стосовно позивача підтверджують лише його страховий стаж, та не можуть бути прийняті судом як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній. Таку позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 31 травня 2021 року у справі № 242/3051/18 (провадження № 61-1021св19), висловлено позицію щодо даного доказу.

Крім цього, сама позивачка у позовній заяві від 18.03.2019 року (том 1 аркуш справи 4) вказує, що вона успішно викладає хімію.

Суд звертає увагу, що в клопотанні позивачки від 12.07.2023 року міститься довідка про заробітну плату та інші доходи, згідно якої за лютий 2021 року ОСОБА_1 , яка працює на посаді викладача було нараховано заробітну плату у розмірі 21 060, 78 гривень.

Згідно наданої представником відповідача Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.06.2023 року (номер інформаційної довідки:337274016) ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) володіє на праві власності земельними ділянками.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою не подано до суду належних доказів на підтвердження обставин того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану заяву у встановлений законом порядку, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору.

Позивачка просить стягнути з відповідача 10 000 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди; 1 339 043, 988 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також судові витрати в розмірі 45 535, 47 гривень, тобто нею заявлено три вимоги майнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана, фізичною особою або фізичною особою підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України « Про державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становив з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

Відтак за майнову вимогу про стягнення з відповідача 10 000 000 гривень моральної шкоди позивачці слід оплати судовий збір у розмірі 9 605,00 гривень, оскільки 1% від 10 000 000 гривень перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2019 рік (період подання позову).

За майнову вимогу про стягнення з відповідача 1 339 043, 988 гривень матеріальної шкоди позивачці слід оплати судовий збір у розмірі 9 605,00 гривень, оскільки 1% від 10 000 000 гривень перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2019 рік (період подання позову).

Крім цього, за майнову вимогу про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 45 535,47 гривень позивачка повинна оплати судовий збір у розмірі 455, 35 грн., так як 1% від суми 45 535, 47 гривень не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, загальна сума судового збору яка підлягає сплаті позивачкою становить 19 665, 35 гривень.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, до позовної заяви додаються письмові докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, додатки які були подані позивачкою разом з заявою, не завірені належним чином.

За вищевказаних обставин подальший рух позовної заяви неможливий.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування письмових доказів відмовити.

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди без руху задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про стягнення моральної і матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 14 липня 2023 року.

Суддя Ванівський Ю.М.