ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7514/23 Справа № 203/3238/23 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Городничої В.С.,

суддів Петешенкової М.Ю., Максюти Ж.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ''Страхова група ''ТАС'' на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2023 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства ''Страхова група ''ТАС'' до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2023 року вищевказаний позов повернуто позивачу (а.с. 38-39).

Не погодившись з даною ухвалою суду, ПрАТ ''СГ ''ТАС'' подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду (а.с. 43-44).

Сторони по справі не скористались своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2023 року позов ПрАТ ''СГ ''ТАС'' про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування було залишено без руху оскільки позивачем до позовної заяви було додане платіжне доручення №2767 від 19 серпня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 2 270 грн. При перевірці вищевказаного платіжного доручення встановлено, що у платіжному дорученні про сплату судового збору невірно зазначені реквізити сплати, оскільки позивачем сплачений судовий збір не на реквізити Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 30).

На виконання ухвали суду від 15 червня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків. В ньому представник позивача зазначив, що позивачем до Іллічівського районного суду м. Маріуполя було подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 359,66 грн та витрат зі сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн, однак станом на дату зміни територіальної підсудності справа не розглянута, рішення не винесене. ПрАТ «СГ «ТАС», користуючись своїм правом на звернення до суду та захисту своїх прав, було змушене звернутися до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку із тим, що територіальна підсудність справ, що належали до Іллічівського районного суду м. Маріуполя, на підставі Розпорядження Верховного Суду №1/0-9-22 від 06.03.2022, була змінена на Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. Позивач, посилаючись на позицію Верховного Суду, зазначає, що зміна територіальної підсудності судових справ в порядку ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не є підставою для повернення сплаченого судового збору, що передбачено статтею 7 Закону України «Про судовий збір» та, відповідно, не є підставою для повторної його сплати. Вважає, що позовна заява, подана до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська не може вважатися такою, що подана повторна, з огляду на наведене вище. Позивач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 в рамках справи №170/129/21, пунктом 50 якої визначено, що «немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи за підсудністю іншому суду повинен сплачуватись повторно на рахунок того суду, де справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або у порядку, визначеному іншим компетентним органом держави».

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2023 року позов ПрАТ «СГ «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, визнано не поданою та повернуто позивачу (а.с. 38-39).

Повертаючи вищевказаний позов суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа №203/3238/23, не вважається такою, що передана з Іллічівського районного суду м. Маріуполя до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за правилами підсудності, визначеними ЦПК України, а тому копія платіжного доручення №2767 від 19 серпня 2021 року про сплату судового збору в розмірі 2 270 грн не може використовуватись в рамках цієї позовної заяви, адже судовий збір був сплачений та зарахований в рамках цивільної справи №264/8274/21.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У червні 2023 року ПрАТ ''СГ ''ТАС'' звернулось до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування (а.с. 1-3), згідно якого оскільки остання відома адреса місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (згідно відомостей, зазначених у постанові Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2020 року у справі №264/1509/20), позивач звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

При зверненні з позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2767 від 19.08.2021 року, яке було долучено у даній справі (а.с. 4).

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2021 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, що підтверджується відомостями ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101414285).

Однак, рішення у даній справі не було ухвалено через введення в Україні військового стану та окупацією м.Маріуполя.

На теперішній час місто Маріуполь є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду №1/0/9/0-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» Іллічівський районний суд міста Маріуполя змінив територіальну підсудність судових справ на Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

3 урахуванням положень ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне розпорядження Верховного Суду є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збірсудовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено позовну вимогу майнового характеру та визначено ціну позову 13 359,66 грн, 1,5% від якої становить 200,39 грн, що менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021 рік, а тому позивачем у відповідності до вимог п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір у сумі 2 270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2767 від 19.08.2021 року, яке було долучено у даній справі.

В силу ст. 9 Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже судовий збір було сплачено ПрАТ ''СГ ''ТАС'' за місцем розгляду справи та повинно було бути зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відомості про результати розгляду в Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області позову ПрАТ ''СГ ''ТАС'' до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, в ЄДРСР відсутні.

Оскільки, згідно розпорядження Верховного Суду №1/0/9/0-22 від 06.03.2022 року територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області змінено на Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, позивач був вимушений повторно звернутись до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, для вирішення його по суті.

При цьому, чинне законодавство не містить заборони позивачеві при повторному зверненні до суду додати первісний документ про сплату судового збору, якщо належно сплачена ним сума не була повернута.

В ЄДРСР відсутні відомості щодо розгляду заяви ПрАТ ''СГ ''ТАС'' про повернення судового збору сплаченого на підставі платіжного доручення №2767 від 19.08.2021 року.

У постанові Верховного Суду від 04.11.2020 року у справі №609/538/19 (провадження №61-14017св20) зазначено, що частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду. Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №826/2429/18 та від 20.02.2019 року у справі №823/1940/18.

Також схожих висновків щодо повторного подання квитанції про сплату судового збору у випадку, коли розгляд справи не був завершений і позивач вимушений був подавати новий позов, дійшов Верховний Суд в постанові від 09.02.2021 року у справі №234/19739/19 (провадження №61-13734св20).

Сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (п. 1 ст. 6 Конвенції, рішення Європейського суду від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)).

Виходячи з викладеного, встановивши, що позов подавався ще в 2021 році до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, який перебуває на тимчасово окупованій території, і всі справи цього суду передані на розгляд до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, приймаючи до уваги, що в ЄДРСР відсутні відомості щодо розгляду даного позову Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області, а також враховуючи, що місцевим судом не здійснено перевірку зарахування сплати судового збору до Державного бюджету України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів також вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що позивач звернувся саме з новим позовом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

За таких обставин, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зобов`язаний сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, а також роз`яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для повернення позову у суду не було.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів позову до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ''Страхова група ''ТАС'' - задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 липня 2023 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: М.Ю.Петешенкова

Ж.І. Максюта