Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7816/21 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І. М.
Категорія 68 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/7816/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Котик Валентин Віталійович до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Янчука Максима Олександровича, на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 09 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Єригіної І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 11 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час проживання вони за спільні кошти придбали автомобіль марки Mersedes-Benz, Vito 110 CDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивачка вказує, що домовленості з ОСОБА_2 щодо поділу спірного майна не досягнуто. На даний час вказаний автомобіль перебуває у користуванні відповідача, який не бажає у добровільному порядку компенсувати половину вартості автомобіля.

Таким чином, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила визнати спільним сумісним майном подружжя автомобіль Mersedes-Benz, Vito 110 CDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши цей транспортний засіб у володінні та розпорядженні відповідача.

Також просила стягнути із ОСОБА_2 , на свою користь грошову компенсацію вартості частини спірного автомобіля у розмірі 111 916 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Mersedes-Benz, Vito 110 CDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини вказаного автомобіля у розмірі 100 017 грн. 31 коп., а також судовий збір у розмірі 1142 грн. 16 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Янчук М.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та надав невірну оцінку доказам, що вплинуло на ухвалення незаконного рішення.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості брати участь у судовому засіданні, давати пояснення по справі, чим порушено його право на захист.

Наголошує на тому, що позивачка не довела фінансову спроможність ОСОБА_2 сплатити грошову компенсацію. У справі відсутні об`єктивні дані про дохід відповідача.

Стверджує, що ОСОБА_2 не давав згоди викупити у позивачки її частку спірного автомобіля, а примушення до цього призведе до порушення його прав, оскільки законодавство не передбачає набуття права власності у примусовому порядку. На думку представника відповідача, виплата ОСОБА_1 грошової компенсації вартості частини автомобіля становитиме для відповідача надмірний тягар, що суперечить вимогам статті 319 ЦК України, принципу пропорційності та порушує баланс приватних інтересів. Вказує, що такий висновок Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду сформулював у постанові від 29 серпня 2019 року у справі N 371/1369/15-ц.

Крім того, вважає, що при визначені вартості майна, що підлягає поділу, слід виходити з його вартості, яка визначена на час вирішення спору. Для визначення ринкової вартості спірного автомобіля необхідно було призначити автотоварознавчу експертизу, проте така експертиза в суді першої інстанції не була проведена, що унеможливлює встановити реальну вартість спірного автомобіля.

Вказує, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання про поділ майна в натурі, оскільки між сторонами не був визначений розмір належних їм часток.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки адвокат Войдевич О.А., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

При цьому зазначає, що ОСОБА_2 про день та час слухання справи в суді першої інстанції був повідомлений належним чином, оскільки своєчасно отримав копію позовної заяви з додатками та вчинив всі необхідні дії щодо отримання професійної правничої допомоги.

Звертає увагу суду на те, що у спорах про поділ неподільного майна з ініціативи позивача обов`язкове внесення на депозитний рахунок грошової компенсації не вимагається. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові висновок Верховного суду від 24 березня 2021 року у справі №501/2211/18.

Вказує, що позивачка не претендувала на те, щоб залишити автомобіль собі, припинивши право відповідача на частку в праві спільної сумісної власності. Вона, навпаки, дала згоду на те, щоб отримати грошову компенсацію за її частку в праві спільної сумісної власності на автомобіль від відповідача, тому така вимога не породжує обов`язку відповідача попередньо внести суму на депозитний рахунок.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 5 травня 2021 року, сторони з 11 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюб (а.с.5).

Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 14 квітня 2010 року (а.с.6).

Матеріали справи свідчать, що у 2015 році сторонами був придбаний автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель Vito 110 CDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області №31/6-8аз-2023 від 25.01.2023 року право власності на цей автомобіль зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 (а.с.96).

Відповідно до експертного висновку № 2950 автотоварознавчого дослідження, середня ринкова вартість автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель Vito 110 CDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , становить 200 034 грн. 63 коп.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною третьою статті 370 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними ( частина друга статті 71 СК України).

У частині четвертій та п`ятій даної норми також передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду . Вказане зазначене у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц. Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає.

Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам по собі не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати. Якщо у цього відповідача будуть відсутні кошти, зокрема регулярні доходи, для реального виконання рішення суду, за яким на користь позивача треба виплатити компенсацію, то під час виконавчого провадження виконавець може звернути стягнення на майно відповідача, у тому числі на присуджену йому річ (стаття 56 Закону України "Про виконавче провадження"). Виручені від реалізації кошти спрямовуються на задоволення вимог стягувача, сплату виконавчого збору, відшкодування витрат виконавчого провадження тощо.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для визнання за відповідачем права власності на вказаний транспортний засіб й стягнення на користь позивачки грошової компенсації за належну їй частину цього автомобіля у розмірі 100017 грн.

Проте, матеріали справи свідчать, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Так, судові повістки про виклик ОСОБА_2 в судові засідання повернулися до суду з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання» (а.с.40, 44,66-67, 113).

21 грудня 2022 року, 14 лютого 2023 року та 2 березня 2023 року Богунський районний суд м. Житомира розмістив оголошення на сайті "Судова влада України" про виклик до суду ОСОБА_2 , як відповідача у справі на 14 лютого 2023 року, 2 березня 2023 року та на 9 березня 2023 року, відповідно.

Однак, враховуючи ту обставину, що місце проживання відповідача було відомо суду, виклик до суду шляхом розміщення на сайті вказаного оголошення не можна вважати таким, що узгоджується з положеннями частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.

Матеріали справи також не містять доказів того, що адвокат Янчук М.О., який представляє інтереси відповідача, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, яке відбулося 9 березня 2023 року.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням вимог статей 128-130, 223 ЦПК України.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, - про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Янчука Максима Олександровича, задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 9 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Vito 110 CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Vito 110 CDI, кузов № НОМЕР_2 , 2002 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , у розмірі 100017 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1142 грн. 16 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: