У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію.

Згідно матеріалів заяви про вдачу судового наказу, вбачається, що послуги з постачання електричної енергії надавалися за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею було здійснено запити щодо реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області (вих..№3.7/3189 від 03.07.2023) ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (зареєстровано 14.01.2014).

Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, від 03.07.2023 №2091/13-06 ( до суду надійшла 07.07.2023) відомості про реєстрацію місця проживання гр. ОСОБА_1 , в реєстрі територіальної громади відсутні.

Слід вказати на те, що 10 грудня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» № 888-VIII, яким функції з реєстрації місця проживання громадян делеговані органам місцевого самоврядування (раніше цю функцію здійснювала Державна міграційна служба). Постанова Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 розроблена на виконання цього закону, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і визначає порядок реєстрації, виходячи з нових вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до пункту 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 року № 312, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Положенням п.13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Згідно положень п.п.3, 4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору,укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі,за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п. 3 Загальних положень Поряду, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Разом з тим, заявником не надано жодних доказів того, що боржником укладено відповідний договір, оскільки до матеріалів справи долучено типовий договір, та не долучено підписаної ОСОБА_1 , заяви про приєднання до умов вказаного договору, тобто не надано доказів того, що він є індивідуальним споживачем в розумінні п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Також до заяви про видачу судового наказу не додано сплаченого споживачем рахунку (квитанції) за надані заявником послуги чи іншого документального підтвердження споживання ОСОБА_1 , даних послуг.

З наданої до суду інформації вбачається, що боржник за адресою, що вказана в заяві про видачу судового наказу не зареєстрований.

До заяви про видачу судового наказу долучено виключно розрахунок заборгованості ОСОБА_1 , в якому вказується про наявність угоди «Договір на постачання електричної енергії, дата укладення 01.01.2019». До заяви про видачу судового наказу недолучено підписаного такого договору, а в заяві про видачу судового наказу вказується в обґрунтування, що місцем виконання договору є АДРЕСА_3 .

Зі змісту заяви та доданих до неї документів, не вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» довело наявність безспірної заборгованості ОСОБА_1 , перед заявником за спожиту електричну енергію, за адресою: АДРЕСА_3 .

До заяви не додано будь-яких документів на підтвердження того, що на час утворення заборгованості, саме ОСОБА_1 , була споживачем вказаних послуг, що їй на праві власності чи користування належить майно, за адресою що вказана у заяві про видачу судового наказу.

Обов`язок подати суду всі наявні і в належній формі докази покладається саме на заявника, чого сама по собі можливість доступу до певних документів у мережі інтернет чи деінде не спростовує. Саме заявник виконує цей процесуальний обов`язок, вільно розпоряджається своїми процесуальними правами та несе ризик наслідків за вчинення чи невчинення процесуальних дій (ст. 12 ч. 4, ст. 13 ч.ч. 1, 2, 3 та інші норми ЦПК України).

З огляду на викладене у задоволенні заяви - слід відмовити.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст.167ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Разом із тим, вважаю за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідності до ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.165, 166, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош