Справа № 723/1413/23
Провадження № 2/723/2080/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пташник А.М.

за участю секретаря Ілюк С.Д.

представника позивача Мелещука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Мелещука В.В. звернулася з позовом в суд до ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про позбавлення батьківських прав, посилається на те, що 26.02.2016 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі ДРАЦС Сторожинецького РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис №38.

Під час спільного проживання у позивача та відповідача народилася донька: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.12.2018 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами було розірвано.

З моменту припинення шлюбних відносин відповідач не цікавиться життям дитини, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, не піклується про її фізичний та духовний розвиток та взагалі не спілкується з дитиною.

Також зазначає, що у відповідності до рішення від 18.10.2023 року №72 виконавчого комітету Петровецької сільської ради надано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позивач просить ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача Мелещук В.В. позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що він не втратив інтересу до участі у вихованні дитини, він вживав та вживає усіх можливих заходів для забезпечення основних інтересів дитини, зокрема, по можливості цікавиться її розвитком. Позивач перешкоджає відповідачу в налагодженні близьких відносин та емоційного зв`язку з дитиною, налаштовує її проти батька, тому, враховуючи неприязні стосунки між сторонами, відповідач не в повній мірі має змогу спілкуватись з дитиною. Крім того, він перебуває за межами України.

Представник органу опіки і піклування Петровецької сільської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений.

В судовому засіданні були допитані свідки за клопотанням представника позивача.

Позивач ОСОБА_2 , будучи допитаною як свідок в судовому засіданні зазначила, що стосунки з своїм колишнім чоловіком не підтримує, більше трьох років, він не цікавиться дитиною не спілкується. Раніше часто приходила його мама та приносила подарунки. Дитина хворіла, він також не допомагав. На даний час вона вийшла заміж за іншого чоловіка, який також перебуває за кордоном, але допомагає коштами, підтримує її матеріально, і хоче, щоб у дитини був батько, тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_7 , який був допитаний в судовому засіданні показав, що він є рідним братом позивача і зазначає, що відповідач не приходить до дитини не спілкується з донькою, багато років відповідач перебуває за кордоном. Раніше через свою маму передавав подарунки, а останні три роки не приходить і його мама. Він хоче, щоб у дитини була повноцінна сімя, крім того, його сестра вийшла вдруге заміж і стосунки між ОСОБА_6 та її чоловіком не погані.

Свідок ОСОБА_8 , яка була допитана в судовому засіданні суду показала, що вона є мамою позивача, зазначає, що її колишній зять з яким донька розлучилася, перебуває за кордоном, з донькою не спілкується більше трьох років. Ніхто не боронить йому приходити до дитини та спілкуватися з нею, однак він не виконує свої батьківські обов`язки, не допомагає дитині.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили суд, що відповідача не знають і ніколи не бучили, він до дитини не приходить та не допомагає, цю інформацію вони дізналися від своєї знайомої ОСОБА_12 , з якою знайомі близько двох років.

Вивчивши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що 26.02.2016 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі ДРАЦС Сторожинецького РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис №38.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 18)

10.12.2018 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. (а.с. 9)

Як вбачається з свідоцтв про зміну імені ОСОБА_4 змінив власне ім`я на ОСОБА_3 . (а.с. 61-63).

Судом було досліджено два висновки, які надані позивачем та представником : один висновок органу опіки та піклування про розв`язання спору щодо позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_13 жителя с. Череш Чернівецького району Чернівецької області щодо малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що батько звертався з заявою про захист своїх прав на батьківство, і саме колишня дружина і забороняє йому спілкуватися та приймати участь у вихованні їх доньки. Натомість заявниця ОСОБА_2 повідомила, що навпаки ініціювала спілкування з колишнім чоловіком через інтернет, однак він на її ініціативу не реагував. Про стягнення з відповідача аліментів вона не зверталася, відповідач не передає кошти, не утримує доньку, не телефонує їй. Всі ці обставини спонукали її звернутися з заявою про позбавлення батьківських прав відповідача відносно їх доньки. Згідно висновку орган опіки і піклування не вбачав винної поведінки у діях батька дитини, та відсутності правових підстав для позбавлення батьківських прав.

Другий висновок наданий службою у справах дітей Петровецької сільської ради від 18 жовтня 2023 року на підставі показів - ОСОБА_8 , яка представляла інтереси доньки ( ОСОБА_2 ) за довіреністю та повідомила, що на даний час ОСОБА_2 проживає з іншим чоловіком, якого дитина називає батьком. Виконавчий комітет отримав електронну заяву від ОСОБА_14 , який зазначив, що він три роки підтримує шлюбні стосунки з ОСОБА_2 з ними проживає малолітня дитина ОСОБА_5 і він стверджує, що повністю виконує функції батька - виховує, одягає, забезпечує продуктами харчування, проводить дозвілля та організовує її відпочинок. За період його проживання з ОСОБА_15 він ніколи не чув і не бачив, щоб батько дитини себе проявляв в будь-якому вигляді, а його дружина ніколи не перешкоджала у спілкуванні з дитиною, а тому вважає що ОСОБА_16 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що даний висновок служби у справах дітей Петровецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області зроблений не на всебічному і повному дослідженні всіх обставин та думки самих батьків, а зроблений однобічно та не достатньо обґрунтований, посилаючись на документи та пояснення тільки однієї сторони. Крім того, позивачем надано рішення №72 від 18.10.2023 року про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав, а висновок комісії відсутній.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Як вбачається із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно абзацу 2 п. 16 цієї ж Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні цього спору суд виходить з

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини ( 995-021 ) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції ( 995-004 ) Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно положень ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Близький за змістом висновок про те, що: «Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини» викладено в постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) є недобросовісним батьком, не бажає спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні умисно, остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яка залишилась проживати з матір`ю у новій сім`ї.

Суд не бере до уваги висновок служби у справі дітей виконавчого комітету Петровецької сільської ради №14 від 18.10.2023 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), оскільки при винесенні даного висновку не було враховано, що батько проживає окремо від дитини, проти позбавлення батьківських прав заперечує, свої пояснення не надавав, отже вказаний висновок не підтверджує, що відповідач свідомо та остаточно знехтував своїми обов`язками відносно дитини, втратив цікавість до неї, а інтереси дитини вимагають застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батька батьківських прав.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Недостатня участь батька у вихованні дитини не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав, таке допускається лише за умови винності в умисному ухиленні від виконання батьківських обов`язків, коли змінити поведінку батька неможливо.

Враховуючи вище наведене, підстав вважати обґрунтованими доводи позову про необхідність застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав на відповідача як на особу, який, на думку позивача, не виконує батьківських обов`язків та ухиляється від їх виконання, - немає, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 164 СК України, відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ст. ст. ст.4, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) про позбавлення батьківських прав - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний тест судового рішення виготовлено 29 грудня 2023 року.

Суддя Сторожинецького районного суду Антоніна Пташник