Справа № 343/472/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/724/23
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Мальцевої Є. Є.,

Максюти І. О.,

секретар Мельник О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісіцького Андрія Валерійовича на ухвалу Долинського районного суду від 25 квітня 2023 року в складі судді Тураша В. А., постановлену в м. Долині Івано-Франківської області, у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Долинського районного суду від 01 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання батьківства, стягнення аліментів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання батьківства, зобов`язання вчинити дії та стягнення аліментів.

Рішенням Долинського районного суду від 01 серпня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області внести відповідні зміни до актового запису №90 про народження ОСОБА_3 складеного 11 травня 2011 року, а саме: в графі «батько» вказати « ОСОБА_1 » та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 24 лютого 2016 року і проводити до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 01 серпня 2019 року без змін.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції зі заявою, у якій просив скасувати рішення Долинського районного суду від 01 серпня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа № 760/4265/21-ц за його позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства з виключенням запису батьківства з актового запису про народження дитини. У ході розгляду вказаної справи за його клопотанням ухвалою Долинського районного суду від 16 червня 2022 року витребувано медичну інформацію та копії наказів про перебування ОСОБА_2 у відпустках за 2010 рік. Після ознайомлення із витребуваними матеріалами стали відомі певні нові фактичні істотні обставини. Зокрема, згідно із інформацією КП «Водоканал» Долинської міської ради ОСОБА_2 перебувала у відпустці з 08 по 30 липня 2010 року відповідно до наказу № 143 від 07 липня 2010 року. У зв`язку із непрацездатністю (листок непрацездатності від 12 липня 2010 року, виданий Севастопольською міською лікарнею) їй продовжено відпустку з 31 липня по 04 серпня 2010 року. Дана нова істотна обставина підтверджує завідомо неправдиві показання позивачки по факту спільного проживання та фізичного контакту з ним, який відбувся згідно показів ОСОБА_2 28-29 липня 2010 року. Крім того, за змістом інформації КНП «Івано-Франківського обласного перинатального центру Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_2 перебувала з 22 вересня 2010 року на лікуванні в гінекологічному відділенні з діагнозом: вагітність II, 7-8 тижнів, загроза переривання вагітності. Однак дана лікувальна установа здійснила УЗД та станом на 29 вересня 2010 року встановила, що у позивачки 11 тижнів вагітності. Ця нова фактична істотна обставина підтверджує факт, що ймовірне запліднення ОСОБА_2 відбулося з 14 липня 2010 року.

Вважає, що такі обставини мають значення для вирішення справи і є новими істотним обставинами для постановлення правильного рішення у справі та раніше не були йому відомі, так як на їх підставах можна зробити висновок про те, що зачаття дитини відбулось у період з 13 липня по 14 липня 2010 року, коли ОСОБА_2 перебувала у відпустці в м. Севастополі та не могла мати фізичного контакту з ним. А також підтверджують надання завідомо неправильного висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко М. В. № 103-36-2020.

Ухвалою Долинського районного суду від 25 квітня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не є обставинами, які б могли вплинути на результат розгляду справи та не спростовують висновок судово-медичної експертизи щодо походження дитини, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лісіцький А. В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у виклику в судове засідання експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко М. В. та про витребування історії вагітності та пологів ОСОБА_2 , чим позбавив відповідача права на отримання доказів під час розгляду справи та на подання клопотання про призначення гінекологічної експертизи.

Не надано, на думку апелянта, належної оцінки доказам про нові обставини, які були поданні відповідачем при поданні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судовою повісткою, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Лісіцького А. В., які просили скаргу задовільнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, на які посилалась особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в скарзі або які могли бути встановлені при з`ясуванні судом обставин у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Предметом доказування в цієї справі є походження дитини ОСОБА_3 від ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до висновку експерта №103-36-2020 молекулярно-генетичного дослідження, виконаного на підставі ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistssche Abstammugs-begutachung mit blutguppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Обставини, які вказані ОСОБА_1 в заяві, не є тими доказами, які б могли безумовно вплинути на висновки суду про його батьківство щодо дитини ОСОБА_3 під час ухвалення рішення, отже не є істотними обставинами, оскільки визначальним у вирішенні цього спору є походження дитини від певної особи.

Крім того, як вбачається зі змісту апеляційної скарги на рішення Долинського районного суду від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 як підставу своїх заперечень зазначав, в тому числі, щодо початку вагітності ОСОБА_2 приблизно з 14 липня 2020 року.

За таких обставин, суд першої інстанцій дійшов вірного висновку, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не спростовує факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та у розумінні статті 423 ЦПК України такими не являються.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови у задоволені клопотання про виклик у судове засідання експерта та про витребування доказів також не заслуговують на увагу, оскільки звернення до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з метою збирання нових доказів не відповідає меті інституту перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням вимог процесуального права. Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не знаходить.

Керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лісіцького Андрія Валерійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду від 25 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2023 року.

Судді В. М. Барков

Є. Є. Мальцева

І. О. Максюта