КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7935/23
Провадження № 2-о/552/348/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

присяжних Онацко С.М., Рябець В.О.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

прокурора Сазонової О.В.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Караулова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі суду цивільну справу за заявою лікаря-психіатра відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Букач Юрія Михайловича про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Букач Ю.М. звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до закладу для надання психіатричної допомоги посилаючись на те, що за направленням Карілвського ЦРЛ госпіталізована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом « Гострий поліморфний психотичний розлад з суїцидальною спробою». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.12.2023 року встановлений діагноз «Гострий поліморфний психотичний розлад, суїцидальні наміри» , а тому її необхідно примусово госпіталізувати до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги.

Судове засідання проведене у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні заявник заяву щодо примусової госпіталізації підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 потребує примусового лікування в умовах стаціонару. Просив заяву задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснила, що заперечує проти задоволення заяви, не вважає себе хворою. Не заперечує , що має нервовий зрив.

Представник ОСОБА_2 суду пояснив, що підтримує позицію свого довірителя, у той же час підстав для спростування висновку лікарів ЛКК немає. При вирішення питання покладається на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу підтримала , вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення заявника, ОСОБА_3 та її представника, свідка ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Нормою ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово- психіатричної експертизи посмертно.

У судовому засіданні встановлено, що 28 грудня 2023 року о 00 год. 20 хв. ОСОБА_1 за направленням Карлівського ЦРЛ госпіталізована з діагнозом «Гострий поліморфний психотичний розлад з суїцидальною спробою».

З наданих до суду документів убачається, що перша спроба самогубства була у 15 років. Згідно заяви сестри, ОСОБА_1 хотіла викинутися з балкону 5-го поверху, зранку не вийшла на роботу, спланувавши самогубство та зачинилася в квартирі. Після злому дверей виявили її в напівпритомному стані. Від госпіталізації до лікарні відмовилася. Протягом дня на контакт не йшла, була збудженою та крикливою, намагалася вистрибнути з балкону. Говорила, що прийняла для себе рішення , що хоче вмерти .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є рідною сестрою ОСОБА_1 27.12.2023 року її сестра не вийшла на роботу і вона приїхала до неї додому. Після того як двері ніхто в квартирі не відкривав, на телефонні дзвінки сестра не відповідала, двері були зламані та виявили ОСОБА_5 у напівпритомному стані. Вона не реагувала , склалось враження, що не розуміла , що відбувається. Потім з`ясувалося , що вхідні двері були заблоковані, щоб не було змоги відкрити ключем. Викликана швидка допомога. Сестра здебільшого мовчала, агресивно реагувала на розмови про її роботу. Свідок побачила набрану ванну води , де поряд лежав канцелярський ніж. Знає, що у сестри проблеми фінансового характеру, має багато боргових зобов`язань як перед родичами, колегами так і перед іншими особами. У той же день з роботи приїхав керівник та дві колеги і у досить мирній обстановці розмовляли з ОСОБА_6 щодо повернення нею коштів на підприємство. Зі слів однієї колеги дізналась, що сестра має ігрову залежність. Потім приїжджав слідчий, спілкувався з сестрою. Їй відомо,що порушено кримінальне провадження за ст. 191 ч.4 КК України. Сума яку вона винна підприємству складає близько 200 000 грн. У цей час сестра виявляла спроби вибігти на балкон, але її стримали. Самостійно її залишати неможливо, оскільки вона може щось зробити відносно себе. На контакт не йшла, намагалася втекти, тому повторно викликали швидку допомогу, працівників поліції та відвезли до лікарні у м. Карлівка. Там вона опиралась, кричала, що не є хворою, не бажала їхати на лікування, намагалася втекти. Були викликані додатково працівники поліції і ОСОБА_1 доставлена до лікарні у м. Полтаву. Вважає, що сестра потребує медичної допомоги, оскільки може завдати собі шкоди. У 15 років у неї була спроба самогубства на фоні фінансових проблем у сім`ї батьків. На той час за допомогою до спеціаліста не звертались. По своєму характеру є замкненою, не ділиться своїми проблемами, намагається всі вирішувати сама.

Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Тобто, відповідно до даної норми Закону, примусова госпіталізація можлива за певних умов, а саме: особа страждає на психічний розлад, а також якщо вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації.

Підпунктом «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифікованої Верховною Радою України прийняттям Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожному гарантується право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім законного затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законного затримання психічно хворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг відповідно до процедури, встановленої законом.

Так, прикладом реалізації права на свободу та особисту недоторканність в контексті положень підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стосується позбавлення (обмеження) волі психічнохворих шляхом поміщення їх у психіатричний заклад, є рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року.

У вказаній справі ЄСПЛ звернув увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічно хворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі об`єктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є особою, яка страждає на тяжкий психічний розлад.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального підприємства «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 28 грудня 2023 року враховуючи категоричну відмову від добровільного лікування, відсутність критичних здібностей, реальну наміри, що являють собою безпосередню небезпеку для неї, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку госпіталізувати ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару в примусовому порядку та звертається до суду з заявою щодо прийняття рішення про примусову госпіталізувати хворого до психіатричного стаціонару. На даний час стан пацієнтки нестабільний.

ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад, суїцидальні наміри».

Відмова ОСОБА_1 від лікування та її некритичність до свого стану фактично є діями, що являють собою безпосередню небезпеку для неї самої, оскільки за висновком лікарів-психіатрів особа потребує такого лікування.

В даному випадку суд дійшов до висновку про достовірність тієї обставини, що особа страждає на тяжкий психічний розлад , що підтверджується висновком комісії лікарів- психіатрів КП «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 28 грудня 2023 року .

Психічний розлад ОСОБА_1 є такого виду та ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні, оскільки без лікування в стаціонарних умовах є ризик того, що ОСОБА_1 може вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 263-265, 342,430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву лікаря-психіатра відділення інтенсивної терапії Комунального підприємства «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Букач Юрія Михайловича про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 - задовольнити.

Госпіталізувати в примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до закладу для надання психіатричної допомоги.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: Комунальне підприємство «Полтавський обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (місце знаходження: м. Полтава вул. Медична, 1, ідентифікаційний код в ).

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

Головуючий Ж.В. Кузіна

Присяжні С.М. Онацко

В.О. Рябець