Справа № 462/9967/23
провадження 2-н/462/4269/23
У Х В А Л А

21 грудня 2023 року, суддя Залізничного районного суду м. Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСББ «Фамільний Дворик», про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСББ «Фамільний Дворик» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Як вбачається з наявної заяви, така подана до суду через «Електронний суд». В той же час, як вбачається з положень ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з ч. 4 ст. 163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

При цьому у ст. 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

В свою чергу, оскільки заявник звернувся із заявою через підсистему «Електронний суд», до такої заяви не додано копію заяви про видачу судового наказу з додатками для направлення боржнику у разі видачі судового наказу. Тобто, у випадку видачі судового наказу, суд буде змушений за рахунок бюджетних коштів роздруковувати примірник заяви з додатками для надсилання їх боржнику(ам).

ЦПК України не передбачено таких вимог для подачі заяви про видачу судового наказу, як необхідність надання її копії з додатками для боржника(ів). Зважаючи на приписи ч. 1 та ч. 2 ст. 169 ЦПК України, суд застосовує положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно з якими, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Отже, у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у письмовій формі (ч. 1 ст. 163 ЦПК України), до неї обов`язково додаються примірники такої заяви з додатками для надсилання боржникам.

При цьому системний аналіз норм статті 163 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що заяву про видачу судового наказу може бути подано, також, і в електронній формі, проте виключно у випадку, якщо боржник має електронний кабінет. У такому випадку надалі усе листування суду із стягувачем та боржником здійснюється через підсистему «Електронний суд».

Дослідивши дані підсистеми «Електронний суд», судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 , електронного кабінету, що виключає можливість здійснення обміну інформацією із ним в електронному вигляді, зокрема надсилання йому примірника заяви з додатками. Вказане стверджується відповіддю №366123 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Таким чином, заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи заявнику необхідно було подавати саме у письмовій формі з копією такої заяви і додатками для боржника у визначеному частиною першою статті 163 ЦПК України порядку.

Також, суддя звертає увагу на те, що положеннями статті 43 ЦПК України, якими визначено загальний порядок використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (підсистеми «Електронний суд»), не передбачено подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі.

Тоді як у частині п`ятій статті 43 ЦПК України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, заява про видачу судового наказу як процесуальний документ може бути подана в електронній формі виключно у випадку, якщо боржник має зареєстрований електронний кабінет. У випадку відсутності у боржника електронного документа, така заява подається саме у письмовій формі з додатками для боржника(ів).

Крім того, згідно п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 164 ЦПК за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення з даною заявою, складає 268,40 гривень (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

В той же час, не дивлячись на зазначенням заявником в заяві про сплату судового збору, квитанцію про його оплату до суду надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.т

З огляду на викладене, враховуючи те, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.165,167,186, ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

в видачі судового наказу за заявою ОСББ «Фамільний Дворик», про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.І. Ліуш