Провадження №: 4-с/755/158/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді Гаврилової О.В.,

за участю секретаря Дубенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно заявлених вимог, скаржник просить суд визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Максимової О.О. щодо перерахування 12 049,56 грн до державного бюджету неправомірними.

Вимоги скарги мотивовано тим, що на примусовому виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Максимової О.О. знаходиться виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа по справі №755/14551/14-ц, виданого 22 серпня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 1 154 876,94 грн заборгованість за Договором кредиту та 11 948,77 грн на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейського збору. 08 квітня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м.Миколаєві було відкрито вказане виконавче провадження. 19 квітня 2016 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м.Миколаєві винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, копія якої направлена на виконання до органів ПФУ для проведення утримань з пенсії боржника. 10 лютого 2021 року вказане виконавче провадження було передано на подальше виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Скаржник зазначає, що з вказаного часу стягнення за виконавчим документом проводилось шляхом проведення стягнень з пенсії боржника та перерахування вказаних коштів на користь стягувача - ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно листа відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08 серпня 2023 №22614 з боржника за весь період стягнуто 95 893,37 грн, із яких: 19 193,92 грн перераховано в рахунок погашення виконавчого збору; 15 953,87грн перераховано на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк»; 12 049,56 грн перераховано до державного бюджету, оскільки вказані кошти не витребувані стягувачем протягом 1 року; 48 696,02 грн на даний час знаходяться на депозитному рахунку відділу. На думку скаржника дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Максимової О.О. щодо перерахування 12 049,56 грн до державного бюджету під час здійснення вказаного виконавчого провадження є незаконними, оскільки перерахуванню до державного бюджету стягнутих коштів з боржника передує обов`язкове повідомлення державним виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум. В порушення вказаних вимог законодавства державним виконавцем Максимовою О.О. стягнуті з боржника кошти перераховано до державного бюджету без попереднього повідомлення стягувача. На думку скаржника, вказані дії державного виконавця є такими, що вчинені з порушенням вимог ч.7 ст.46 Закону № 1404-VIII та п. 16 р.VII Інструкції №512/5.

Вказана скарга та додані до неї документи подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд».

Зазначену скаргу було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою, прийнято скаргу до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Буряченко Т.М. направила до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій вимоги заявлені у скарзі підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались.

За змістом ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали скарги, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом установлено, що згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08 серпня 2023 року №22614, на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження ВП №50728184 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва по справі №755/14551/14-ц від 22 серпня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту 1 154 876,94 грн та третейського збору в сумі 11 948,77 грн. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, в процесі примусового виконання виконавчого листа №755/14551/14-ц від 22 серпня 2014 року відносно боржника ОСОБА_1 станом на 07 серпня 2023 року у період з 16 березня 2017 року по 27 липня 2023 року було стягнуто загальну суму в розмірі 95 893,37 грн, з яких: на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» перераховано 15 953,87 грн, на виконавчий збір перераховано 19 193,92 грн, «інше депозит» - кошти в розмірі 12 049,56 грн перераховано відповідно до п.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та положень п.7.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень кошти, які внесені на депозитний рахунок органу ДВС та не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, перераховані до Державного бюджету України. Залишок на поточний місяць на депозитному рахунку Відділу по ВП №50728184 складає 48 696,02 грн. (а.с42)

Згідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як убачається з результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП, в провадженні ВПВР УЗПВР у Миколаївській області ПМУМЮ (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №50728184, в яких стягувачем є ПАТ «Укрсоцбанк», боржником - ОСОБА_1 . Стан виконавчого провадження - примусове виконання.

Грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. (ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно до ч.7 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо стягнуті з боржника грошові кошти не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових коштів.

За змістом п.16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за №489/20802, у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум.

Звертаючись до суду зі скаргою скаржник стверджує, що державним виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) допустив протиправну бездіяльність, яка полягала у тому, що перерахував стягнуті з боржника кошти до державного бюджету без попереднього повідомлення стягувача.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України)

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази вчинення державним виконавцем протиправної бездіяльності щодо неповідомлення стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових коштів. Скаржником не долучено до скарги жодного доказу крім відповіді начальника відділу примусового виконання рішень. Жодного документа з матеріалів виконавчого провадження матеріали скарги не містять, скаржником не подавалось до суду клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження судом, в разі неможливості самостійно подати до суду відповідні докази.

Крім того, за змістом заяви не вбачається, яким чином перерахування коштів до державного бюджету у зв`язку з не витребуванням їх стягувачем порушує права боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 р. за №489/20802, статтями 258-260, 353, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцять днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: