Справа номер 484/1101/21 Головуючий суду першої інстанції Маржина Т. В.
Провадження номер 22-ц/812/1371/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Серебрякової Т. В., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В. М.,

за участі:

представника позивача Бєлоущенка А. Ж.,

прокурора Волкожи С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області та Мигіївської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області в особі Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Первомайська районна військова адміністрація Миколаївської області, про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 подав до суду вказаний позов, який обґрунтовував наступним.

29 березня 2010 року між ним та Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0399, площею 64,71 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років.

Позивач зазначав, що у договорі оренди сторони обумовили переважне право орендаря на поновлення цього договору на новий строк за умови письмового повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору оренди не пізніше ніж за 60 днів до закінчення його строку.

З огляду на зазначену умову позивач 12 березня 2020 року направив на адресу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, як розпоряднику землями сільськогосподарського призначення державної форми власності, лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проєкт додаткової угоди, який відповідач отримав 13 березня 2020 року.

Вказаний проєкт угоди відповідач своєчасно не розглянув, а лише 12 червня 2020 року надіслав позивачу лист з вимогою повернути земельну ділянку у зв`язку з закінченням терміну дії договору.

Зазначив, що добросовісно виконував свої зобов`язання за договором оренди, сплачував відповідні податки та платежі, а відповідач намагається будь-якими діями не пролонговувати договір.

Посилаючись на те, що оскільки відповідач ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області у встановлений законом строк не надіслав відмову у поновленні договору на новий строк, то позивач просив визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі у редакції, яка вказана у позові, а саме змінити перше речення пункту 3.1 розділу «Строк дії договору», виклавши його в такій редакції: «Договір поновлено строком до 12 березня 2030 року». Інші умови договору залишити у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області проти задоволення позову заперечувало, посилаючись на те, що проєкт додаткової угоди, доданої до заяви позивача про укладання договору оренди земельної ділянки на новий строк, не відповідав встановленим законодавствам вимогам, також було встановлено невідповідність вимогам доданих до заяви документів, про що було повідомлено ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не усунув недоліків, на які йому вказувало ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, останнє листом від 04 червня 2020 року повідомило його про неможливість поновлення договору оренди землі та необхідність звільнення земельної ділянки.

Також відповідач звертав увагу на те, що землі, передані в оренду ОСОБА_1 , відносяться до земель комунальної власності, а тому їх розпорядником є відповідна територіальна громада.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не було дотримано встановлених законом вимог щодо поновлення договору оренди землі, ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області вказувало на безпідставність його позовних вимог.

Прокурор, який виступав в інтересах Мигіївської об`єднаної територіальної громади, яка на час розгляду справи стала власником спірної земельної ділянки, також заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 . Він вказував на те, що сторони не досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору, а тому поновлення договору оренди землі є неможливим.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 вересня 2022 року до участі у справі допущено прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області на стороні ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та Мигіївської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Миколаївської області в особі Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 жовтня 2022 року Мигіївську об`єднану територіальну громаду Первомайського району Миколаївської області в особі Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області виключено з учасників справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений позивачем позов є безпідставним.

Суд констатував, що, по-перше, викладений у позовних вимогах текст додаткової угоди ніколи не був предметом узгодження між сторонами договору оренди. Відповідач ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ніколи не ухилявся від розгляду та укладення такої додаткової угоди.

По-друге, сторонами не було досягнуто згоди щодо зміни умов договору.

По-третє, позивач подав позов про поновлення договору оренди, а не про визнання укладеною додаткової угоди, що є неналежним способом захисту порушеного права.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

ОСОБА_1 наполягав на тому, що ним виконано всі умови необхідні для поновлення укладеного договору оренди землі. Натомість відповідач ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області не дотрималося вимог Закону України «Про оренду землі» в частині вчасного надіслання на його адресу листа-повідомлення про прийняте рішення щодо проєкту додаткової угоди. За такого, на думку позивача, наявні підстави для задоволення його позовних вимог.

Доводи інших учасників справи

Відповідачем ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області та прокурором подано відзиви на апеляційну скаргу, у яких наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

29 березня 2010 року ОСОБА_1 та Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області уклали договір оренди земельної ділянки, за умовами якого на підставі розпорядження голови Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 29 жовтня 2008 року №382-р «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, про передачу земель в оренду», ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0399 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 64,71 га, з них: багаторічні насадження 62,59 га (сади 59,32 га; інші багаторічні насадження 3,27 га); під господарськими шляхами і прогонами 2,12 га в межах території Софіївської сільської ради.

Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку і її межі позначені на кадастровому плані, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору його укладено на термін 10 років з урахуванням ротації культур згідно з проєктом землеустрою. Договір набуває чинності з моменту його державної реєстрації.

Згідно з пунктом 3.2 договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк за умови письмового повідомлення зацікавленою стороною другої сторони не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії цього договору.

Даний договір зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Софіївській сільській раді 06 травня 2010 року.

Відповідно до умов пункту 12.3 договору після закінчення строку договору орендар у випадку належного виконання зобов`язань за договором має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

03 березня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області надіслало на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення, в якому роз`яснило, що строк договору оренди землі спливає 06 травня 2020 року. Орендарю необхідно надіслати орендодавцю лист-повідомлення про бажання продовжити орендні відносини та проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Також Управління наголосило, що поновлення договору буде можливе за умови встановлення орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строку дії договору 7 років.

12 березня 2020 року у відповідь на лист від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 направив на адресу ГУ Держгеокадастру Миколаївської області лист-повідомлення, в якому запропонував підписати проєкт додаткової угоди до договору оренди землі, який був доданий до цього листа-повідомлення.

У проєкті додаткової угоди ОСОБА_1 запропонував термін дії договору оренди 7 років, а орендну плату у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки.

Листом від 03 квітня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області повідомило ОСОБА_1 про те, що воно заперечує проти поновлення договору оренди землі на запропонованих ним умовах. Управління також наголосило, що орендар не надав усіх документів, які необхідні для вирішення питання про поновлення договору оренди землі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення лист від 03.04.2020 не був вручений позивачу з причин «закінчення терміну зберігання» (т.2 а.с.68).

Вказаний лист було надіслано повторно 22 травня 2020 року. Відповідно до рекомендованого повідомленням про вручення з штрих-кодом №705 лист від 03.04.2020 був вручений ОСОБА_1 25 травня 2020 р. за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.74).

Відповідно до висновку судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз №23-453 від 24 квітня 2023 року рукописний запис «Руденко», розміщений праворуч від друкованого запису «особисто» у наданому на експертизу рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу із штрих-кодом №705, що адресовано ФОП ОСОБА_1 , виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

04 червня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області надіслало ОСОБА_1 повідомлення про те, що укладений з ним договір оренди закінчився 06 травня 2020 року. Управління заперечує у поновленні договору оренди землі та просить повернути земельну ділянку у розпорядження держави (т.1 а.с.101, 102). Вказане повідомлення отримано позивачем, оскільки додано ним до позовної заяви.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиви, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», у редакції на день укладення договору оренди, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Згідно з частинами першою третьою статті 33 Закону України «Про оренду землі», у редакції яка діяла на час закінчення терміну дії договору оренди, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проєкт додаткової угоди.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами шостою, восьмою, одинадцятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що в разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Таким чином, базуючись на зазначених вище позиціях Верховного Суду та узагальнюючи їх, можна зробити висновок, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проєкт договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі»;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

При цьому якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

У випадку якщо орендодавець, заперечуючи проти позову про визнання укладеним договору по частині шостій статті 33 Закону України «Про оренду землі», посилається на неналежне виконання орендарем своїх обов`язків, то саме на нього покладається доведення таких обставин, а вони підлягають встановленню судами, та, за умови їх підтвердження це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18).

Згідно з пунктом 81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. №270 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім`ї про надходження поштового відправлення, поштового переказу адресат (одержувач) інформується у спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.

Судом встановлено, що за два місяці до закінчення спірного договору оренди, орендодавець направив орендарю лист-повідомлення, у якому виклав нові умови договору оренди. Позивач, який є орендарем, з цими умовами не погодився і надіслав проєкт додаткової угоди зі своїми умовами. Орендодавець ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, вивчивши проєкт додаткової угоди і додані до неї документи, не погодився поновлювати договір оренди, про що надіслав позивачу лист-повідомлення, яке отримав згідно з висновком експерта не позивач. Однак це не спростовує факту, що його отримав член його родини, оскільки це повідомлення було доставлено працівником поштового зв`язку за місцем реєстрації місця проживання позивача і передано особі, яка там проживала. Вказане є належним врученням повідомлення. Через місяць після закінчення строку дії договору оренди землі орендодавець надіслав позивачу листа-повідомлення, де повторно зазначив, що не погоджується на поновлення договору оренди землі.

Позивач, вважаючи, що орендодавець вчасно не розглянув його проєкт додаткової угоди, просив суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі зі змістом, який відрізняється від того, який він надсилав до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області.

Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо змін договору та надана суду для визнання укладеною додаткова угода не є тотожною тій, яка надавалася на узгодження орендодавцеві.

Між тим колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що позивачем було неправильно обрано спосіб захисту. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив визнати укладеною додаткову угоду у редакції, яка зазначена в ній, що є належним способом захисту.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або)резолютивної частини.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, бо судом першої інстанції помилково викладено висновок про те, що позивач обрав неправильний спосіб захисту.

У зв`язку з цим оскаржуване рішення суду слід змінити, виключивши з нього посилання на те, що позивачем було обрано неправильний спосіб захисту. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Щодо судових витрат

Оскільки судове рішення змінюється лише в частині мотивів його прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.374-376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2023 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на те, що ОСОБА_1 обрано неправильний спосіб захисту.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Серебрякова

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.