ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/228/21

Провадження № 22-ц/4820/1059/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю приватного виконавця Лабчука Р. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2023 року (суддя Луговий О. М., повне судове рішення складено 30 березня 2023 року) про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаною скаргою, зазначав, що 01.03.2023 отримав копію постанови приватного виконавця від 22.02.2023 про арешт майна, яка винесена у виконавчому провадженні № 70985799 при примусовому виконанні виконавчого листа № 683/228/21, виданого 05.09.2022 Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області. Цією постановою накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :05:019:0018 та частину земельної ділянки кадастровий номер :05:026:0067. Вважає постанову незаконною, оскільки 13.12.2021 постановою Хмельницького апеляційного суду скасовано рішення суду першої інстанції та стягнуто з нього на користь АТ «Кредобанк» 167735,04 грн. Договір кредитування, за яким підлягає стягненню заборгованість, укладався між ним та АТ «Кредобанк». Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.03.2022 задоволено заяву ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» та замінено стягувача у виконавчих листах. Проте ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30.01.2023 відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на вказану ухвалу про заміну стягувача у виконавчому листі, яку приватний виконавець не взяв до уваги.

Тому ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна від 22.02.2023 та зобов`язати приватного виконавця Лабчука Р. М. внести в Державний реєстр речових прав інформацію про скасування арешту.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2023 року у задоволенні скарги відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви. Посилається на незаконність ухвали суду. Суд першої інстанції не дослідив докази, додані до скарги. Вважає, що приватний виконавець зобов`язаний був зупинити виконавче провадження на період розгляду апеляційної скарги.

У засіданні апеляційного суду приватний виконавець Лабчук Р. М. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив розглядати справу за його відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2021 року у справі № 683/228/21 стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором від 20.03.2019 № CL-179280, яка утворилась станом на 24.11.2020 у сумі 167735,04 грн, у тому числі: 98562,54 грн - заборгованість за кредитом; 64092,41 грн - заборгованість за відсотками; 5080,09 грн - пеня по простроченому тілу кредиту та по 1135 грн судового збору з кожного (а.с. 85-87, т. 1).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року рішення Старокостятинівського районного суду Хмельницької області від 25 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов АТ «Кредобанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» 167735,04 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір (а.с. 151-155, т. 1).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2022 року замінено сторону виконавчого провадження стягувача АТ «Кредобанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» у справі № 683/228/21 (а.с. 208-209, т. 1).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 06.04.2019 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :05:019:0018 площею 3,9308 га та частини земельної ділянки кадастровий номер :05:026:0067 площею 2,9121 га, які розташовані на території Радковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області (а.с. 18-19).

09 лютого 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М. відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 683/228/21, виданого Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області 05.09.2022, про стягнення із ОСОБА_1 167735,04 грн, стягувач - ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» (а.с. 29).

22 лютого 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Лабчук Р. М. виніс постанову про арешт майна боржника в ході примусового виконання виконавчого листа № 683/228/21 від 05.09.2022 у ВП № 70985799 та наклав арешт на земельну ділянку кадастровий номер :05:019:0018 площею 3,9308 га і частину земельної ділянки кадастровий номер :05:026:0067 площею 2,9121 га (а.с. 15).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 березня 2023 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2022 року залишена без змін (а.с. 145-146, т. 2).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець діяв відповідно до вимог закону, оскільки добровільно рішення суду боржник не виконав.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (пункту 1 частини 1 статті 10 Закону № 1404-VIII).

Положеннями статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

В силу частин 1-2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У зв`язку з наявністю відкритого виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 167735,04 грн, відсутність доказів виконання рішення суду, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження, приватний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують.

Твердження ОСОБА_1 про обов`язок приватного виконавця зупинити виконавче провадження у зв`язку із оскарженням ухвали про заміну сторони виконавчого провадження не заслуговує на увагу.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 1404-VIII виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 березня 2022 року про заміну стягувача та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Проте судове рішення у справі № 683/228/21 про стягнення заборгованості, на підставі якого видано виконавчий лист набрало законної сили та є чинним, а оскарження ухвали про заміну стягувача у справі не є безумовною підставою для зупинення виконавчого провадження.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина 3 статті 451 ЦПК України).

З огляду на викладене ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 липня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта