Справа № 186/1451/23
Провадження № 2/503/478/23
УХВАЛА

24 листопада 2023 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., отримавши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року матеріали цивільної справи № 186/1451/23 (провадження № 2/0186/630/23) передано за підсудністю відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України на розгляд Кодимського районного суду Одеської області в зв`язку із тим, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) останнього, оскільки відповідач ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно інформації, наданої Міністерством соціалької політики України № 15250/0/2-23/3 від 11.10.2023 року.

В свою чергу ч.1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На даний час декларування та реєстрація місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні регулюється виключно Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 року № 1871-IX, який набрав чинності 01.12.2021 року. В свою чергу ч.1 ст. 4 цього Закону передбачає, що особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

В свою чергу пунктом 51 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI, до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься інформація про особу, зокрема відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

При цьому, ч.1 ст. 41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII передбачає, що облік внутрішньо переміщених осіб здійснюється у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

У зв`язку з чим суд вважає, що адреса фактичного проживання взятої на облік внутрішньо переміщеної особи не є тотожнім поняттю зареєстрованого або задекларованого місця проживання (перебування) особи, а також не підміняє його за своєю суттю, оскільки такі облік і декларація/реєстрація мають різну мету та правові наслідки. Крім того, такий висновок суду підтверджує і зміст самих положень ч.2-3 ст. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, якими врегульовано порядок внесення відомостей про зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на підставі документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання, або відомостей, внесених до документів особи, які підлягають обміну, а також може використовуватися інформація з Державного реєстру виборців, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, реєстрів територіальних громад, Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З огляду на зазначене суд вважає, що фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи не змінює і тимчасово не підмінює задеклароване або зареєстроване місця проживання (перебування) цієї особи.

Суд звертає увагу на те, що аналогічна за своєю суттю позиція викладена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в своїй постанові від 21.07.2022 року у справі № 433/1937/19 (провадження № 61-5298св21), в якій відзначено про відсутність тотожності між адресами «зареєстрованого місця проживання особи» та «обліку, як внутрішньо переміщеної особи».

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

У зв`язку з вище наведеним Кодимський районний суду Одеської області приймає дану цивільну справу до свого провадження.

Позовна заява відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства щодо форми та змісту.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження не встановлено.

Позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 187 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 22 грудня 2023 року о 10.00 год.

Про час та місце проведення судового засідання повідомити сторони.

Роз`яснити відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити відповідачу, що у зазначений строк він має право надіслати (надати) суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам встановленим ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи, а документ, що підтверджує таке надіслання (надання) має бути доданий до відзиву. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка повинна відповідати вимогам ст. 179 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи, а документ, що підтверджує таке надіслання (надання) має бути доданий до відповіді на відзив.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке повинне відповідати вимогам ст. 180 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а документ, що підтверджує таке надіслання (надання) має бути доданий до заперечення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.В. Вороненко