Справа № 444/889/22 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й.
Провадження № 22-ц/811/3248/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Назар Х.Б.;

адвоката Марківа Р.Б. представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України («МТСБУ», «позивач») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", у якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки в порядку регресу на користь позивача 413 206 грн. 88 коп. майнової шкоди та 2 481 грн. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 21 квітня 2018 року на території Італії мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та транспортного засобу марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який належить відповідачці ОСОБА_1 , внаслідок чого згадані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Пунктом 40.1 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», заподіяної власниками та/або користувачами зареєстрованих в України транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат «Зелена картка», виданий від імені страховиків - членів МТСБУ.

Стверджувалося, що винною у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , а також те, що «згідно Довідки компетентних органів, Відповідач пред`явила на місці ДТП страховий сертифікат «Зелена картка» UA003/ НОМЕР_3 , оформлений на бланку ПАТ «HACK «ОРАНТА», однак згідно відповіді ПАТ «HACK «ОРАНТА», бланком страхового сертифікату «Зелена картка» UA003/ НОМЕР_3 транспортний засіб «FIAT», державний номерний знак НОМЕР_2 , не був забезпечений.

У відповідності до статті 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (далі - Процедурні правила) МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.

28.02.2020 року на адресу МТСБУ надійшла гарантійна вимога від UFFICIO CENTRALE ITALIANО про відшкодування витрат на підставі Процедурних правил про сплату відшкодування за пошкодження транспортного засобу «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 і 24.04.2020 року МТСБУ здійснило виплату UFFICIO CENTRALE ITALIANO у розмірі 13 995, 20 євро за пошкодження згаданого транспортного засобу «Nissan», що в національній валюті України становить 413 206 грн. 88 коп., які і є предметом позовних вимог (а.с. 1-3).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 413 206 гривень 88 коп., а також судовий збір в розмірі 6 198 грн. 00 коп. (а.с. 61-65).

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року залишено без задоволення заяву представника відповідачки про скасування заочного рішення (а.с. 96-97) і останній оскаржив його в апеляційному порядку

Апелянт просить оскаржуване заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що з перекладу на українську мову рапорту дорожньо-транспортної пригоди, складеного відділенням муніципальної поліції міста Парма (Італія) 07.07.2018 року і поданого до суду в оригіналі (на італійській мові), вбачається, що під час ДТП за кермом автомобіля «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 перебував мужчина, який зник з місця ДТП та не залишив жодних документів, а не відповідача ОСОБА_1 , а згаданий автомобіль був евакуйований з місця ДТП компетентними органами.

Також звертає увагу на те, що згідно відомостей, наданих Державною митною службою України, автомобіль «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 з моменту його реєстрації 23.01.2009 року і по 20.11.2022 року державний кордон України не перетинав(а.с. 112-129).

Представник позивача надіслав на адресу суду Письмові пояснення на апеляційну скаргу представника відповідача, у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Звертає увагу на те, що у апеляційній скарзі не заперечується той факт, що на момент ДТП автомобіль «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на праві власності належав відповідачці ОСОБА_1 , а відтак останню вважає належним відповідачем по даній справі(а.с. 186-189).

В судовому засіданні 08 травня 2023 року в режимі відеоконференції представник позивача навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги, однак не зміг пояснити ряд обставин справи, зокрема: те, як автомобіль «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 міг приймати участь 21.04.2018 року в ДТП на території Італії, а потім повернутися в Україну, коли згідно даних Державної митної служби України державний кордон України такий автомобіль не перетинав. З урахуванням цього представник позивача заявив клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для більш детального з`ясування всіх обставин справи. Клопотання представника позивача судом було задоволеним та оголошено в судовому засіданні перерву до 26 червня 2023 року (а.с. 220-223).

23 червня 2023 року від вищезгаданого представника позивача до суду поступило Клопотання про розгляд справи без участі представника Позивача, у якому останній зазначає, що «вважає, що зібрані матеріали є достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду справи, який можливий для розгляду в судовому засіданні без участі позивача», а «тому просить суд провести судове засідання без участі представника позивача» (а.с. 232-233).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, задоволення позовних вимог суд мотивував доведеністю позивачем того факту, що у ДТП, яка мала місце 21 квітня 2018 року на території Італії і в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приймав участь належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким згадана відповідачка керувала і яку було визнано винною у цій ДТП.

В той же час, до позовної заяви не долучено жодного документу, у якому містилось би посилання на те, що автомобілем марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під час ДТП, яка мала місце 21 квітня 2018 року на території Італії, керувала відповідачка ОСОБА_1 , а також на те, що саме її визнано винною у цій ДТП.

Представник позивача в ході апеляційного розгляду справи вищенаведене твердження належними та допустимими доказами не спростував.

Стороною відповідачки (апелянта) визнається та обставина, що остання має у власності автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 (а.с. 103).

Однак, згідно відповіді Державної митної служби України від 22.11.2022 року на адвокатський запит представника відповідачки, даних про те, що автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 станом на 20.11.2022 року перетинав державний кордон України, не виявлено (а.с. 135).

На твердження представника апелянта, автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 і на даний час знаходиться на території України (а.с. 209-211).

Позивачем не було подано до суду жодних доказів на спростування вищенаведених даних Держмитслужби та тверджень представника апелянта.

До апеляційної скарги в обґрунтування наведених у ній доводів долучено переклад на українську мову Рапорту дорожньо-транспортної пригоди Відділу ДТП Відділення Муніципальної Поліції Комуни міста Парма від 07.07.2018 року, згідно якого 21.04.2018 року орієнтовно о 14-50 год. на паркувальному майданчику у згаданому місті в результаті зіткнення автомобілів марки «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 мала місце ДТП, місце якої водій автомобіля марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 покинув до приїзду співробітників поліції, «не залишивши своїх ідентифікаційних даних». На твердження водія автомобіля «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 (які містяться у поясненнях останнього), водієм автомобіля марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який «зник з місця ДТП», був мужчина (що стверджується зображенням на одній із фотографій з місця ДТП), який був у стані сильного алкогольного сп`яніння (а.с. 136-141).

Представником позивача не було подано до суду жодних пояснень з приводу того, як саме автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , будучи затриманим працівниками поліції міста Парма (Італія) пошкодженим після ДТП за вищенаведених обставин, знову «опинився» у володінні та користуванні відповідачки (апелянта) в Україні.

Відтак, за вищенаведених обставин в їх сукупності, колегія суддів вважає недоведеною позивачем ту обставину, що у ДТП, яка мала місце 21 квітня 2018 року на території Італії і в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Nissan» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приймав участь саме належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль марки «Fiat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 . А недоведеність згаданої обставини (за тієї обставини, що вищенаведене категорично заперечується стороною відповідачки) унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки, як власника згаданого автомобіля, завданої у цій ДТП майнової шкоди.

За наведених обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог до відповідачки за їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року скасувати.

Відмовити Моторно (транспортному) страховому бюро України у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 за їх недоведеністю.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 9 300 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 липня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.