П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 752/24916/18

Провадження: № 22-ц/824/11630/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Кулікової С. В.

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Колдіної О.О.,

за скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на дії старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Галас Галини Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и в:

В серпні 2022 року представник ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду із вказаною скаргою, яка мотивована тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі №752/24916/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість в розмірі 11 957,01 грн.

На виконання вказаного рішення суду, 12.03.2019 року видано виконавчий лист.

24.04.2019 стягувачем подано до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) заяву про примусове виконання рішення суду.

11.05.2019 державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

21.07.2022 року заявником отримано письмову відповідь товариства, відповідно до якої заявнику стало відомо про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження, згідно п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зазначив, що товариством не було отримано повну суму стягнення за рішенням суду. Станом на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження залишок несплаченої суми боргу становить 2 457 грн.

За викладених обставин, скаржник просив: визнати рішення Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 29.01.2021 року щодо закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 незаконним;скасувати постанову від 29.01.2021 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2; зобов`язати державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) вжити належних заходів щодо вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №752/24916/18 від 12.03.2019 року Голосіївського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги в розмірі 11 957,01 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року поновлено ПрАТ «АК «Київводоканал» строк на подання скарги, скаргу залишено без задоволення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, в.о. голови правління ПрАТ «АК «Київводоканал» Дмитро Новицький подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, при цьому, рішення суду було виконане не в повному обсязі, стягувач не отримав кошти в сумі 2 457 грн. На запит ПрАТ «АК «Київводоканал» виконавець не надав доказів перерахування суми боргу за виконавчим документом на рахунок стягувача.

Зауважив, що судом першої інстанції не зазначено в оскаржуваній ухвалі інформації про дослідження матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 01 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник ПрАТ «АК «Київводоканал» Москаленко А.А. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе здійснювати розгляд за відсутності учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 08.02.2019 року заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/24916/18 було стягнуто на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 8 024,31 грн, 3% річних у розмірі 365,34 грн, 1805,36 грн інфляційних втрат та 1 762,00 грн судового збору.

18.03.2019 року ПрАТ «АК «Київводоканал» отримало виконавчий лист.

24.04.2019 року заявник звернувся до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження.

21.07.2022 року заявником отримано письмову відповідь на заяву, відповідно до якої Товариству стало відомо про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження, згідно п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», від 29.01.2021 р.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що скаржник жодних доказів на підтвердження розміру отриманих коштів на виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 08.02.2019 р. суду не надав. Суд також відмітив, що АТ «Київводоканал», як сторона виконавчого провадження, не було позбавлено можливості протягом строку виконання рішення ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 цього Закону).

Отже, за наявності документального підтвердження фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, державний виконавець керуючись пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчує виконавче провадження, про що виносить відповідну постанову.

Згідно із частинами першою, п`ятою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Встановленою є та обставина, що Голосіївським відділом державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та проводились виконавчі дії задля виконання заочного рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, представник ПрАТ «АК «Київводоканал» посилався на те, що рішення суду не було виконано, в той же час, державним виконавцем було закрито виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення в повному обсязі.

Отже, в даному випадку, підлягає перевірці факт виконанням рішення, а саме отримання стягувачем коштів в сумі 11957,01 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року було витребувано матеріали виконавчого провадження для встановлення фактичних обставин справи.

В той же час, суд першої інтонації розглянув скаргу без врахування витребуваних матеріалів, які надійшли на адресу суду 13 лютого 2023 року, тобто, через 5 днів після постановлення оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів зауважує, що з направлених на адресу суду копій матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 убачається, що державним виконавцем при примусовому виконанні рішення було змінено реквізити стягувача, що призвело до того, що частина коштів була направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», а частина до розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал».

Окрім того, саме реквізити розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал», а не ПрАТ «АК «Київводоканал», за якими були направлено перші дві суми, зазначались стягувачем у заяві про примусове виконання рішення суду.

Представник ПрАТ «АК «Київводоканал» у скарзі вказав, що підприємством фактично не було отримано суму коштів в розмірі 2457 грн.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, саме сума в розмірі 2457 грн. направлялась за реквізитами до їх зміни, тобто, не за реквізитами розрахункового департаменту ПрАТ «АК «Київводоканал», в той же час, кошти в сумі 9500,01 грн, були направлені у відповідності до вказаних у заяві реквізитів та факт їх отримання скаржником не заперечується.

Отже, направлення коштів за неналежними реквізитами призвело до того, що грошові кошти не були отримані стягувачем, а відтак рішення суду фактично не було виконано. За таких обставин виконавче провадження з примусового виконання рішення не могло бути закрито на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є неприпустимим з огляду на статтю 129-1 Конституції України.

Ураховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи зазначені вище норми права, суд доходить висновку, що скарга в частині визнання рішення старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Галас Галини Іванівни неправомірним і скасування постанови від 29 січня 2021 року про закінчення виконавчого провадження підлягає задоволенню, оскільки вказану постанову старшим державним виконавцем винесено передчасно, у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, у суду відсутні повноваження зобов`язувати державного виконавця вчиняти ті дії, які згідно із Законом можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а тому підстави для задоволення скарги в іншій частині відсутні.

Суд першої інстанції не з`ясував вищевказаних обставин, що призвело до невірно застосування вимог процесуального законодавства та постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зважаючи на допущені судом першої інстанції порушення процесуального законодоавства, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ПрАТ «АК «Київводоканал» на дії старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Галас Г.І., а відтак апеляційна скарга ПрАТ «АК «Київводоканал» підлягає задоволенню частково.

У відповідності зі ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на орган державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника, а тому з Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» необхідно стягнути судовий збір в сумі 2684 грн, сплачений за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на дії старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Галас Галини Іванівни задовольнити частково.

Визнати рішення Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 29.01.2021 року щодо закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 неправомірним.

Скасувати постанову від 29.01.2021 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №752/24916/18, виданого 12.03.2019 року Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги боргу в розмірі 11 957,01 грн.

В іншій частині вимог скарги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» відмовити.

Стягнути з Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)() на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» () судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2023 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

С. В. Кулікова