Справа № 189/1067/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.2023 року смт. Покровське Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінової К.С.,

при секретарі Копиці С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, а саме, просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за рішенням суду на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на підставі рішення суду на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свою позицію мотивував тим, що на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року по справі № 189/709/16-ц з нього щомісячно стягуються на аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Станом на 01.03.2023 року за позивачем рахується заборгованість за сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 35073,80 грн. Позивач зазначає, що він є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, інших доходів не отримує, не має змоги працювати та отримувати додатковий дохід для проживання та утримання неповнолітнього сина. ОСОБА_1 вважає, що він перебуває в надзвичайно скрутному становищі та не має можливості сплачувати навіть щомісячний розмір аліментів.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. У своєму відзиві відповідачка зазначила, що відповідач не надав жодного доказу, що з часу ухвалення рішення у справі про стягнення аліментів, в нього змінився матеріальний стан чи сімейний стан, доказів того, що він не може працювати через стан здоров`я також не надав. Відповідачка зазначила, що вона самостійно виховує сина та матеріально його забезпечує, а її дохід становить 2300-2500 грн. на місяць.

Позивач ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що досягнення пенсійного віку, отримання мінімальної пенсії, неможливість працевлаштуватися за станом здоров`я та у зв`язку із віком, а також погіршення стану здоров`я з необхідністю постійного вартісного лікування є саме тими випадками, на підставі яких суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, змінити (зменшити) розмір аліментів та спосіб їх стягнення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідачки адвокат Кубрак В.В. в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2016 року по справі № 189/709/16-ц присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Покровським відділом державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 01.03.2023 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 35073,80 грн.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Згідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналогічна позиція міститься у п.22 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначається, що суд за передбачених ст. 197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості по аліментах. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за аліментами на підставі судового рішення.

Дослідивши доводи позивача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається.

Позивач має можливість працювати та отримувати дохід. Будь-яких доказів того, що позивач не може працювати та отримувати дохід, у зв`язку з стійкою тяжкою хворобою, або у зв`язку з іншими істотними обставинами позивачем не надано.

Позивачем надані медичні довідки, відповідно до яких у 2017 році він отримав перелом ключиці, однак позивачем не надано доказів того, що дана травма призвела до суттєвого погіршення його здоров`я, що могло б стати причиною для повної втрати працездатності.

Позивачем також не надані довідки про інвалідність, які б могли свідчити про наявність тяжкого хронічного захворювання, яке б могло стати причиною для часткової, або повної втрати працездатності.

Також, позивачем не спростований розмір нарахованої заборгованості по аліментах і не доведено наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягнуті з нього за рішенням суду.

Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині суд не вбачає.

Щодо вимоги позивача змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 , на утримання сина, суд приходить до наступних висновків.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Важливо відрізняти між собою поняття розміру аліментів та способу їх стягнення. У випадках вказаних в ст. 192 СК України до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів може звернутись як стягувач, так і платник аліментів. У той же час ст. 181 СК України визначаються способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, а частина 3 статті 181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У випадку, коли аліменти стягуються у частині від усіх видів доходу (1/4, 1/3 чи інше) - до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів на конкретну грошову одиницю може звернутись лише стягувач аліментів.

У зв`язку з тим, що позивач у прохальній частині свого позову не зазначив до якого розміру просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються та в який саме спосіб, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні даної вимоги.

Керуючись ст. ст. ст. 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192, Сімейного кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від заборгованості зі сплати аліментів, зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова

10.07.2023