УХВАЛА

16 листопада 2023 року м. Мукачево Справа №303/10939/23

2-з/303/39/23

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2023 року від ОСОБА_1 , до пред`явлення позову через систему «Електронний суд», надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення заборгованості в межах виконавчого провадження №68305543, що перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Вимоги за заявою обґрунтовуються доводами про те, що 21.01.2022 постановою приватного виконавця Нордіо В.В. було відкрито виконавче провадження №68305543 на підставі виконавчого напису №94350, вчиненого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості.

Заявник не погоджується із заборгованістю зазначеною у виконавчому написі, тому невжиття заходів забезпечення позову призведе до безпідставного стягнення з неї коштів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд констатує наступне.

Матеріали заяви свідчать про те, що предметом можливого майбутнього спору з приводу якого виникло спірне правовідношення є виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводиться стягнення коштів з боржника.

З даних автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В. В. відкрито виконавче провадження №68305543, де стягувачем є ТОВ «Вердикт Капітал», а боржником ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини суд виходить з того, що відповідно до частин першої та другої ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 14.06.2021 по справі №308/8567/20 висловив правову позицію відносно того, що першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті. У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням правових норм пункту 6 частини першої ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України одними із видів забезпечення позову є, зокрема, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

В свою чергу, згідно з п. 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Згідно з приписами п. 7 ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У зв`язку з наведеним, слід констатувати, що незважаючи на те, що предметом майбутнього позову, з яким заявник має намір звернутися до суду є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, копія такого виконавчого напису заявником суду не надана.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що подана заявником інформація з автоматизованої системи виконавчого провадження не містять даних про виконавчий напис (номер, дату вчинення, його зміст).

За відсутності таких фактичних даних, суд позбавлений можливості об`єктивного розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки такі відомості потрібні в контексті виконання вимог пункту сьомого частини першої ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Вищезазначене є підставою для повернення заяви заявнику на підставі частини десятої ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву повернути.

2. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость