Справа № 643/4062/23
Провадження № 2/643/1682/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Задорожної А.М.,

при секретарі Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про захист прав споживачів про перерахунок заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «ОТП БАНК» про захист прав споживача про перерахунок заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 04.10.2021 між нею та відповідачем було укладено Заяву-Анкету про надання банківських послуг №0095/980/1937703/21, відповідно до якої відповідач відкрив на її ім`я картковий рахунок № НОМЕР_1 , загальний розмір кредиту склав 24900, 00 грн (далі Кредитний договір).

У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України, по всій території України введено воєнний стан, через що вона втратила роботу та грошовий дохід. 23.08.2022 вона на адресу відповідача направила заяву з проханням надати їй кредитні канікули на час воєнного стану, з відстроченням щомісячного платежу за користуванням кредиту, але відповіді від відповідача не отримала.

При зверненні у час служби підтримки відповідача щодо надання їй кредитних канікул, оператор служби підтримки повідомила, що надання кредитних канікул Банком не передбачено. Також, оператор служби підтримки повідомила, що при користуванні кредитними коштами їй було нараховано проценти та неустойка (штрафні санкції) сумарно у розмірі 6054, 26 грн.

Вважає, що відповідач незаконно та необґрунтовано нарахував їй проценти та неустойку (штрафні санкції), у зв`язку з чим, заборгованість за Кредитним договором підлягає перерахунку.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22.05.2023.

У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 04.10.2021 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг №0095/980/1937703/21.

Проставленням підпису під цією анкетою-заявою позивач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого позивач підтверджує та зобов`язується виконувати його умови.

Укладенням договору ОСОБА_1 підтверджує, що ознайомлена з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Окрім цього, підписанням даної анкети-заяви позивач беззастережно погоджується з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Таким чином, кредитний договір позивачем було підписано добровільно, з повним усвідомленням його умов, в тому числі процентів за користування кредитними коштами та наслідками за порушення зобов`язань, що встановлені цим договором.

На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 3).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Враховуючи, що ОСОБА_2 підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку підтвердив, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які в тому числі містять умови про нарахування неустойки за прострочення повернення кредиту, розмір та порядок зміни кредитного ліміту, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про порушення його прав споживача про перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Позивач свідомо звернувся до АТ «ОТП БАНК» з метою отримання кредиту та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. Зміна обставин, на які посилається позивач ніяким чином не пов`язана з умовами виконання договору. Банк свої зобов`язання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошових коштів для споживчих потреб.

Відсутність у позичальника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у розумінні вимог статті 617 ЦК України. А стаття 625 ЦК України прямо вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, оскільки це прямо передбачено статтею 629 ЦК України

Крім того, згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із статтями 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Положеннями ст. 15 ЦК України визначено, що судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право.

У даному випадку предметом спору є фактично виконання умов кредитного договору: визнання відсутності зобов`язань, а саме зобов`язання банку припинити нарахування процентів, пені, 3% річних, інфляційних витрат за кредитним договором; здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором, зарахувати на картковий рахунок проценти, пеню, 3% річних, інфляційні витрати, які були сплачені за несплату кредитних коштів, але такий спосіб захисту цивільних справ не передбачений цивільним законодавством України; відомостей про те, та доказів того, що відповідні дії та невиконання договору оскаржуються банківською установою - суду надано не було.

Позивач навіть не надав суду оскаржуваного договору, його копії в письмовому чи електронному варіанті, тому суд вважає, що сторона зобов`язана надати суду докази, які потрібно дослідити суду, а потім заявляти клопотання або ставити питання про задоволення позову, а не навпаки, перекладати на суд тягар обов`язку по збору доказів та документів в непередбачений законом спосіб.

Відповідно до правової позиції ВСУ (справа №6-1341цс15) Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими, виходячи з того, що відповідач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, позивач укладав договір та приймав кошти і зобов`язувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому позивач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит відповідачу, але цього не зробив, тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про захист прав споживачів про перерахунок заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», місце знаходження: 01033 м. Київ, вул. Жилянська, буд.43.

Повний текст рішення складено 05 липня 2023 року.

Суддя А.М. Задорожна