Справа № 214/6906/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,

при секретарі судового засідання Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/6906/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2022 року ОСОБА_1 (далі за текстом 0 позивач) звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 або до виникнення обставин, передбачених ст. 85 СК України; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 04.12.2021 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач). Від подружнього життя мають спільну дитину, дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітня ОСОБА_3 з моменту свого народження проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач з серпня 2022 року пішов на військову службу, їх сімейні стосунки почали стрімко погіршуватись через діаметрально протилежні погляди на сімейні цінності. Відповідач перестав піклуватися про створення нормальних сімейних стосунків, а після народження дочки взагалі не дбає про її матеріальне забезпечення та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, забезпечення й виховання їх малолітньої дитини. На її неодноразові звернення до відповідача стосовно надання матеріальної допомоги на дитину, відповідач ніяк не реагує, будь-яких переказів на картковий рахунок за аліментними зобов`язаннями не здійснює, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Внаслідок чого малолітня дитина повністю знаходиться на утриманні позивача, яка всі обов`язки щодо утримання дитини несе самостійно, ніде напрацює та опинилась в дуже тяжкому матеріальному становищі. Як відомо позивачу, відповідач зараз служить за контрактом на військовій службі, а до цього працював менеджером по поставкам на підприємстві гірничо-металургійного комплексу України, комбінаті АТ «Криворізький залізорудний комбінат», де він також стабільно отримував заробітну плату. Зараз відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини, інших утриманців не має. З метою захисту прав дитини на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права з вказаною позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 року матеріали цивільної справи передано в провадження судді Чернової Н.В. (а.с. 14).

Ухвалою суду від 30.12.2022 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 18-19).

Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, без використання засобів аудіо фіксації, позовні вимоги визнає повністю та просить суд задовольнити їх.

Відповідач та його представник правом на участь у судовому засіданні не скористались, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 04 грудня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) було укладено шлюб, зареєстрований Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.12.2021 року (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.10.2022 року (а.с.5).

Як слідує з Витягу з реєстру територіальної громади №2022/002042949 від 13 грудня 2022 року та довідки №8 від 15 грудня 2022 року малолітня ОСОБА_3 значиться зареєстрованою разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 8).

Судовий розглядом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами у позасудовому порядку не досягнуто. Наразі дитина перебуває на матеріальному утриманні позивача. Таким чином, доцільність вирішення даного питання судом є оправданою та відповідатиме, перш за все, інтересам дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання матері дитини виникають за одночасної наявності таких обов`язкових умов: проживання з нею дитини, яка не досягла трирічного віку; походження дитини від чоловіка, з яким жінка перебуває/перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних стосунках (ст.94 СК України) - кровного споріднення, чи наявність іншого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивач, будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_3 , має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки обсягом наданих позивачем доказів доведені факти перебування сторін в шлюбних стосунках, народження у них спільної дитини, батьківство якої відповідачем не оспорювалось.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст.182 СК України, визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, інші аліментні зобов`язання у нього відсутні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16 грудня 2022 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 або до виникнення обставин, передбачених ст. 85 СК України.

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

Приймаючи рішення, суд зауважує, що право на утримання дружини не припиняється також і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.85 СК України право дружини на утримання може бути припинене раніше у випадку передання дитини на виховання іншій особі, виключення відомостей про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини та в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 16 грудня 2022 року та до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 або до виникнення обставин, передбачених ст. 85 СК України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.В. Чернова