РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за договором позики, інфляційних втрат, три проценти річних та судових витрат,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за договором позики, інфляційних втрат, три проценти річних та судових витрат звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримала, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_1 на її користь заборгованість за сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 24 734,88 грн., втрат від інфляції в розмірі 12676,66 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3094,68 грн., а всього 40506,22 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 6 жовтня 2011 року між сторонами по справі було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 38 000,00 грн. терміном до 10 березня 2012 року під 10% за позичену суму.

Рішенням Рівненського міського суду від 01 березня 2013 року в справі №1715/21513/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлено, що відповідачем повернуто для позивача 29 березня 2012 року 70 євро, що згідно курсу валют на той час становило 7462 грн. та 20 червня 2012 року 300 євро, що згідно курсу валют на той час становило 2973 грн. Таким чином, станом на день звернення до суду решта позики в сумі 27 565 грн. в порушення встановлених умов договору та положень ст.ст.526,530,1046,1047,1049 ЦК України не повернута у встановлений договором строк. Крім того договором позики між сторонами встановлено 24% річних, що становить 2% в місяць. Вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу та відсотків за договором позики від 06 жовтня 2011 року кошти в сумі 37930, 00 грн. та судові витрати в розмірі 379,30 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, встановлені обставини, а саме що відповідач позичив у позивача кошти та не повернув їх у термін, передбачений договором позики термін не підлягає доказуванню.

Рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2015 року по цивільній справі №569/17952/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків за порушення грошового зобов`язання на загальну суму 26533,05 грн. задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 15802,84 грн., втрати від інфляції в розмірі 8691,56 грн. за період з 01 березня 2013 року по 01 лютого 2015 року і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2038,65 грн., всього 26533,05 грн. за період з 01 березня 2013 року по 20 лютого 2015 року.

Рішенням Рівненського міського суду від 10 січня 2018 року по цивільній справі №569/11829/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 20612,40 грн., втрат від інфляції в розмірі 23566,84 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2513,02 грн., а всього 46692,26 грн.; 180,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат та 640,00 грн. витрат за сплату судового збору.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2021 року по цивільній справі №569/21533/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового забезпечення позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 18551,16 грн., втрат від інфляції в розмірі 6925,76 грн. і три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2321,01 грн., а всього 27797,93 грн.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2021 року по цивільній справі №569/21533/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за договором позики, втрат від інфляції та трьох відсотків річних за порушення грошового забезпечення стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

За період з 01 листопада 2019 року по 01 листопада 2022 року заборгованість відповідача: по процентах становить 24734,88 грн.; витрати від інфляції у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання становлять 12676,66 грн., три проценти річних від простроченої суми становлять 3094,68 грн.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, який в судове засідання повторно не з`явився, письмовий відзив на позов не подав, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст. 509,526,599,611,612,625,629,1046,1048 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за договором позики, інфляційних втрат, три проценти річних та судових витрат - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 заборгованість за сплати процентів за договором позики від 06 жовтня 2011 року в розмірі 24 734,88 грн., втрат від інфляції в розмірі 12676,66 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 3094,68 грн., а всього 40506,22 грн. станом на 01 листопада 2022 року та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов