У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О., дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову у справі про визнання арешту коштів боржника незаконним,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з з вказаною заявою, за змістом якої просить скасувати постанову про арешти коштів боржника від 20.12.2023 року до розгляду справи по суті.

Заяву обґрунтовано тим, що 27 листопада 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович ухвалив постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду ВП №73437106 від 27.11.2023 року у розмірі 7550 грн. 34 коп., та наклав арешт на його майно та грошові рахунки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Судом встановлено, що Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.07.2022 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТзОВ Закарпатгаз Збут заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6 159 (шість тисяч сто п`ятдесят дев`ять) гривень 57 копійок, а також інфляційні втрати у розмірі 258 (двісті п`ятдесят вісім) гривень 70 копійок та 3% річних у розмірі 91 (дев`яносто одна) гривня 13 копійок.

Згідно постанови виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталієм Ласловичем від 27.11.2023 року відкрито виконавче провадження ВП 73437106 на підставі виконавчого листа №303/7112/21 виданий 25.07.2022 року

Із матеріалів справи випливає, що незгода заявника з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на його картковий рахунок, на який здійснюється нарахування зазначає, що належать не лише йому, а і іншим громадянам, які жертвували на допомогу армії в його лиці. Однак позивачем не додано жодного доказу, які б підтверджували вищезазначене.

Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування постанови про арешти коштів боржника від 20.12.2023 року не містить належних та допустимих доказів для підстав задоволення заяви, що а тому суд не вбачає законних підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.18,56,59 149-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі про визнання арешту коштів боржника незаконним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Володимир МОНИЧ