КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 758/3792/23
Головуючий у суді першої інстанції: Рибалка Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року,

встановив:

у квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 61 487 грн. 00 коп., посилаючись на те, що між сторонами 15 січня 2008 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору станом на 13 березня 2023 року утворилась заборгованість, яка складається з 50 296 грн. 88 коп. заборгованості за тілом кредиту та 11 190 грн. 12 коп. відсотків за користування кредитними коштами.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 50 296 грн. 88 коп. та судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_1 15 січня 2008 року було укладено договір, за умовами якого позичальник отримала кредитний ліміт на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідач порушила взяті на себе зобов`язання щодо внесення коштів на погашення кредиту, в результаті чого виникла заборгованість, яка складається яка складається з 50 296 грн. 88 коп. заборгованості за тілом кредиту та 11 190 грн. 12 коп. відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в загальному розмірі 61 487 грн. 00 коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість в розмірі 50 296 грн. 88 коп. та судовий збір.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Однак в повному обсязі з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 висловила бажання отримати кредит та власним підписом засвідчила, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами обслуговування кредитних карток «Універсальна». Також позивач посилався на те, що в підписані відповідачем Заяві позичальника була визначена базова відсоткова ставка за користування кредитним коштами.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 шляхом заповнення Заяви 15 січня 2008 року уклала з ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», договір про надання банківських послуг (а.с.20). Зі змісту даної Заяви вбачається, що відповідач ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Також зі змісту даної заяви вбачається, що відповідач виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 500 грн. із визначенням базової відсоткової ставки - 1,9% на місяць (а.с. 20, зворотна сторона).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, в ході розгляду справи у суді першої інстанції позивачем було надано копію Заяви від імені ОСОБА_1 , а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, викладений іноземною мовою без перекладу. При цьому позивачем не зазначено в якій саме редакції діяли Умови та Правила на день укладення договору з ОСОБА_1 . Надані Умови та Правила підпису відповідача не містять.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг, наданий до суду першої інстанції витяг з них не може розглядатись як складова частина укладеного між сторонами договору.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилась з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування.

Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці до 50 000 грн. (по картці «Універсальна»), до 75 000 грн. (по картці «Універсальна Голд»), до 100 000 грн. (по картці «Платинум»), наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору і кредитування до 240 місяців з процентною ставкою за межами пільгового періоду 43,2 % відсотків річних (по картці «Універсальна»), 42% річних (по картці «Універсальна Голд»), 37,2% річних (по картці «Платинум»).

Відповідно до порядку повернення кредиту, передбаченого п. 5 паспорту споживчого кредиту, встановлено розмір платежів та їх сплату, що здійснюється щомісяця до 25 числа поточного місяця в розмірі 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.

Згідно з п. 6 вказаного паспорту споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 , процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 86,4% по картці «Універсальна», 84 % по картці «Універсальна Голд» 74,4% по картці «Платинум».

Підписаний сторонами 16 вересня 2020 року паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року та діяв на час підписання ОСОБА_1 та позивачем паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Згідно із п. 1 ч. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону).

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12).

Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 16 вересня 2020 року паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеного для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 мали намір укласти договір споживчого кредитування.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час підписання ОСОБА_1 та позивачем паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит.

Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 16 вересня 2020 року.

Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону. Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Також суд звертає увагу на те, що в розділах 4 паспорту споживчого кредиту дано визначення, що загальна вартість кредиту є орієнтовною, реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення. В розділі 7 вказаного паспорту зазначається, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 жовтня 2020 року.

За таких обставин підстави вважати, що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, викладених у Паспорті споживчого кредиту, в тому числі сплати відсотків, відсутні.

Разом з тим, зі змісту Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачем було виявлено бажання оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна» та погоджено розмір базової відсоткової ставки - 1,9%. Вказані обставини судом першої інстанції враховані не були.

З наданої до суду першої інстанції Виписки про рух коштів на рахунку відповідача вбачається, що ОСОБА_1 користувалась виданими їй кредитними картками, зокрема карткою № НОМЕР_1 , виданою 16 вересня 2020 року, шляхом використання кредитних коштів та поповнення картки для їх повернення. Строк дії вказаної картки згідно наданої позивачем довідки було встановлено до грудня 2023 року (а.с.19).

Зі змісту наданої до суду Заяви позичальника ОСОБА_1 вбачається, що сторони погодили сплату 1,9% в місяць. Поряд з цим розрахунок заборгованості, наданий позивачем, та Виписка про рух коштів на рахунку свідчать про те, що відсотки за користування кредитними коштами нараховувались ним за ставкою 3,4%, що суперечить умовам кредитування, погодженим з відповідачем.

Враховуючи викладене, апеляційним судом було проведено власний розрахунок заборгованості відповідача зі сплати відсотків за заявлений позивачем період за погодженою сторонами ставкою 1,9% на місяць та встановлено, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 6 253 грн. 30 коп.

Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами - скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2 214 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року в частині вирішення вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 6 253 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в розмірі 2 214 грн. 30 коп.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ, вул. Грушевського, 1-Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді