Справа № 306/2707/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за апеляційною скаргою Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2023 року, постановлену суддею Вінер Е.А., в справі за позовом Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки

встановив:

У листопаді 2023 року Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2023 року позовну заяву Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки повернуто позивачу.

Підставою для повернення суд зазначає, що у заяві прокурора не зазначено, не обґрунтовано та не надано доказів того, в чому полягає нездійснення або неналежним чином здійснення представництва в суді законних інтересів держави - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від імені і в інтересах якого подано заяву, оскільки дане Управління у цій справі не позбавлено можливості самостійно звернутися до суду з відповідною заявою.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що ОСОБА_1 порушив визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземний громадянин не вжив заходів до її відчуження, у зв`язку з чим спірна земельна ділянка незаконно перебуває у приватній власності останнього. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області (ч. З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Мукачівською окружною прокуратурою листом від 02.08.2023 №07.51-95-7760 Вих.23 в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» скеровано запит до позивача, а саме до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про встановлення вжитих заходів щодо усунення виявлених порушень чинного земельного законодавства, з метою виявлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду. На даний запит прокурора, Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області листом від 21.08.2023 №10-7-0.161-3134/2-23 повідомлено про неможливість вжиття заходів позовного характеру, спрямованих на конфіскацію земельної ділянки ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору.

Про дану обставину, прокурором чітко зазначено в позовній заяві та надано належним чином засвідчені копії підтверджуючих документів до позову. Таким чином, вбачається наявність підстав для представництва прокурором незахищених інтересів держави.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що питання представництва інтересів держави прокурором в суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частина перша якої визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою цієї статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Подаючи позовну заяву прокурор вважає, що набув право на представництво, оскільки уповноважений орган - ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області не здійснює належним чином захист інтересів держави та самостійно до суду з позовом не звернувся.

Суд зазначив, що прокурор не зазначає, не обґрунтовує та не надає доказів того, в чому полягає нездійснення або неналежним чином здійснення представництва в суді законних інтересів держави - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від імені і в інтересах якого подано заяву, оскільки дане Управління у цій справі не позбавлено можливості самостійно звернутися до суду з відповідною заявою, тому повернув позовну заяву на підставі п. 4 ч. 4 ст.185 ЦПК України.

З таким висновком суду апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступних підстав.

Згідно із положеннями ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Дана стаття також встановлює ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

При цьому, позовна заява повертається у випадку, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом із тим, відповідно до положень статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

З матеріалів справи вбачається, що позов прокурора у даній справі, незважаючи на його обґрунтування, поданий в інтересах держави в особі Головного управління Дергеокадастру у Закарпатській області.

При цьому, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично свої висновки пов`язав із матеріальними правовідносинами та їх оцінкою, залишивши поза увагою те, що стадія відкриття провадження у справі це у першу чергу відповідність поданого позову вимогам процесуального закону, а не оцінка доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 56 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України де вказано, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Урегульовуючи розбіжності у раніше викладених правових позиціях, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18 уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, зазначивши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Підсумовуючи викладене вище, необхідно відзначити, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру»).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Мукачівською окружною прокуратурою листом від 02.08.2023 №07.51-95-7760 Вих.23 в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» скеровано запит до позивача, а саме до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про встановлення вжитих заходів щодо усунення виявлених порушень чинного земельного законодавства, з метою виявлення прокурором підстав для представництва інтересів держави у суді та намір звернутись із позовом до суду. На даний запит прокурора, Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області листом від 21.08.2023 №10-7-0.161-3134/2-23 повідомлено про неможливість вжиття заходів позовного характеру, спрямованих на конфіскацію земельної ділянки, яка належить зокрема і ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору.

Тобто, прокурором вказано причини звернення з позовом та обґрунтовано підстави для звернення з вказаним таким позовом.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18, викладено висновок, який зводиться до того, що встановлення обґрунтованості позову (заяви) є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи по суті, а не на стадії відкриття провадження.

При цьому, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що у випадку, якщо суд встановить, що визначений прокурором позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, це має процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову.

Таким чином, надавши оцінку спірним правовідносинам та доказам, наданим позивачем, суд першої інстанції припустився порушень процесуального закону, які можуть бути виправлені виключно при продовженні розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, а тому, оскаржувана ухвала в силу вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Мукачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, задовольнити.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2023 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді