Справа №489/2665/23
Провадження №2-о/489/176/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2

встановив.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, якою просила продовжити обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж на 200 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2023 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено рішення про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 . Але, всупереч вимогам обмежувального припису, ОСОБА_2 , починаючи з 27.06.2023 і приблизно, ще на протязі місяця-півтора, почав порушувати вимоги припису. Він кожного дня знаходився біля місця її проживання, перешкоджав заходити до квартири. У звязку з чим, вона була вимушена викликати наряд поліції. 08 липня 2023 року ситуація повторилася. За порушення вимог обмежувального припису, було винесено рішення відносно ОСОБА_2 про покарання у вигляді одного місяця арешту у СІЗО м. Миколаєва. Відбувши показання, ОСОБА_2 26 жовтня 2023 року знову прийшов до її місця проживання та почав постійно дзвонити в двері та не випускати її з квартири. Вона знову була вимушена викликати наряд поліції. Дія обмежувального припису закінчується 06.12.2023.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці. На задоволенні заяви наполягає.

Заінтересована особа не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами заяви.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.06.2023, видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 неодноразово порушував дію обмежувального припису та знаходився біля місця її проживання та перешкоджав заходити та виходити до квартири. На кожну його появу, вона викликала наряд поліції.

Як вбачається з листа відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.11.2023 за вих. № 15688/52-2023, заяву ОСОБА_1 зареєстровано в відділі поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській обл. ЄО за № 7791 від 27.06.2023 щодо прийняття міри до вітчима ОСОБА_2 . Під час проведення перевірки даний факт був зареєстрований у ЄРДР за ст.. 390-1, номер кримінального провадження 0000193.

З листа відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.11.2023 за вих. № 15687/52-2023, заяву ОСОБА_1 зареєстровано в відділі поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській обл. ЄО за № 8348 від 08.07.2023 щодо прийняття міри до вітчима ОСОБА_2 , який неодноразово не виконує обмежувальний припис. Під час проведення перевірки даний факт приєднано до ЄРДР за ст.. 390-1, номер кримінального провадження 0000193 від 03.07.2023.

На момент звернення до суду із вказаною заявою заявниця стверджує, що надалі являється жертвою психологічного насильства від свого вітчима, який обмежувального припису не дотримується, тобто рішення суду не виконує, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просити продовжити обмежувальний припис.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (пункт 9 частини першої статті 1 Закону).

Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з частиною першою стаття 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вище встановлені обставини, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису слід задовольнити, шляхом продовження строку обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , що встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.06.2023 у справі № 489/2665/23, поклавши на нього на строк у шість місяців такі обов`язки: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж на 200 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Також, з огляду на неодноразові порушення ОСОБА_2 обов`язків встановлених приписом, небажання змінювати поведінку та продовження вчинення дій щодо ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне направити ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

Згідно ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Продовжити обмежувальний припис, виданий рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 червня 2023 року у справі № 489/2665/23 відносно ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 .

Направити ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

Про продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 повідомити Відділення поліції №2 Миколаївського районного управління ГУНП в Миколаївській області (Інгульський ВП) для взяття особи на профілактичний облік та Виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено «27» листопада 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева