Справа № 466/6065/18 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/2873/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.

З участю: відповідачки ОСОБА_1 та її адвоката Сеньків А.Р., третьої особи ОСОБА_2 та її адвоката Грет О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №466/6065/18за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,- про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

27 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.12.2012 р. у Шевченківському відділі РАЦС у Львівського МУЮ, актовий запис № 558.

01 січня 2022 року позивач ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.57).

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 11 травня 2022 року до участі у справі залучено ОСОБА_2 , в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішнння Шевченківського районного суду м.Львова від 05 жовтня 2018 року.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрито.

Постановою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 жовтня 2018 року оскаржила відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що до суду першої інстанції було подано пояснення свідків, які підтверджують те, що відповідач з позивачем проживали спільно однією сім`єю, вели спільний побут. Також, судом першої інстанції проігноровано додану до заяви про перегляд заочного рішення, лист-відповідь № 3 від 18.02.2022 року голови правління КСТ Цементник на адвокатський запит, згідно якої позивач та відповідачка постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту смерті позивача. До заяви про перегляд заочного рішення були долучені фотографії зроблені в період часу 2019 - 2021 pp., на яких відповідачка та позивач разом відпочивають. Звертає увагу на те, що відповідачка та позивач проживали спільно однією сім`єю, що свідчить і те, що ОСОБА_1 отримано довідку від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гринишин Л.Б. від 09.02.2022 року про те, що 09.10.2018 року за реєстровим №351 було засвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про те, що останній відомо про укладення її чоловіком ОСОБА_3 договору позики та надано згоду на укладення. Однак такий доказ судом першої інстанції було проігноровано. Така поведінка позивача може свідчити про те, що і сам позивач не знав про розлучення та позовної заяви до суду не подавав. На думку апелянта, не враховано судом першої інстанції і те, що позивач та відповідачка спільно отримували позику в банку на лікування позивача 09.08.2017 року і оплачували спільно даний кредит до 10.07.2018 року. Також, вказує на те, що в матеріалах справи знаходиться поліс № 205209955 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.07.2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 укладав даний договір страхування на автомобіль марки Tianma KZ6485EA державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копію якого також долучається. Зазначене вказує на те, що ОСОБА_3 продовжував проживати спільно та користувався спільним майном з ОСОБА_1 , і вказує на те, що ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 не знали про існування рішення про розірвання шлюбу. За таких обставин, апелянтом було представлено суду письмові пояснення свідків, письмові докази, в тому числі і відповідь від приватного нотаріуса, а також інші докази, які підтверджують факт проживання однією сім`єю та те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не був розірваним.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Представником третьої особи ОСОБА_2 - адвокатом Грет О.С. надано суду пояснення на апеляційну скаргу, які долучені до матеріалів справи (а.с.220-229).

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_1 та її представника-адвоката Сеньків А.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_2 та її представника-адвоката Грет О.С., вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 30.07.2018 року позивач по справі ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ним та відповідачкою ОСОБА_1 11.12.2012 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 558 (а.с.4).

Задовольняючи позовні вимоги, судом взято до уваги доводи позивача, що сторони з 2015 року проживають окремо, з того часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного домашнього господарства. Відсутність взаємоповаги і взаєморозуміння один до одного стали причиною до втрати ними почуття любові та поваги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_3 помер.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 11 травня 2022 року до участі у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 жовтня 2018 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 04 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 жовтня 2018 року.

Ухвала мотивована тим, що відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про місце та час розгляду цивільної справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, судом було з`ясовано фактичні взаємини сторін та дійсні причини позову після чого прийнято рішення про розірвання шлюбу.

Питання про скасування заочного рішення порушено відповідачкою ОСОБА_1 майже через три роки після його ухвалення та після смерті позивача ОСОБА_3 .

У доводах апеляційної скарги позивачка посилається на те, що ОСОБА_3 не міг звертатися в суд з позовом про розірвання шлюбу, підпис на позовній заяві викликає сумніви, що суд не повідомляв її про судові засідання у зазначеній категорії справ.

Колегія суддів зазначає, що до позовної заяви додано оригінал свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2012 року, який належав саме позивачу (а.с.4).

27 липня 2018 року позивач ОСОБА_3 уклав договір з адвокатом Гриценко С.І. для представлення його інтересів у Шевченківському районному суді м.Львова(а.с.6,7).

31.08.2018 року відповідачка ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку про виклик до суду на 18 вересня 2018 року на 15.00 год.. Їй скеровано копію позовної заяви із додатками (а.с.16).

18.09.2018 року судом закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 05 жовтня 2018 року про що повідомлено ОСОБА_1 . SMS повідомленням, чого остання не заперечує, однак в судове засідання не з`явилася.

05.10.2018 року відповідачці ОСОБА_1 Шевченківським районним судом м.Львова скеровано копію судового рішення від 05.10.2018 року. ( а.с.28).

Із матеріалів справи, зокрема, із доданої позовної заяви про розірвання шлюбу за 2017 рік, встановлено, що ОСОБА_3 у 2017 році звертався у Шевченківський районний суд про розірвання шлюбу, де відповідачка на заяві висловила свою згоду із позовом про розірвання шлюбу чого не заперечила у суді апеляційної інстанції ( а.с.91).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання у апеляційній скарзі на пояснення свідків та фотографії, долучену довідку-відповідь №3 від 18.02.2022 року голови правління КСТ «Цементник», оскільки зазначені докази не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Щодо відомостей відповідачки про надання нею згоди на отримання ОСОБА_3 кредиту в банку у 2017 році, колегія суддів зазначає, що на цей час сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

Відповідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 77-80 ЦПК надані суду докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_1 не з`являлася в суд першої інстанції, при житті позивача ОСОБА_3 погодилася із його бажанням розірвати шлюб у судовому порядку, оскільки не з`являлася у судові засідання, не оскаржувала рішення суду та звернулася про перегляд заочного рішення після його смерті майже через три роки, де не допускається правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін, що дестабілізує приватні відносини, оскарження у апеляційному порядку рішення суду першої інстанції 22.08.2022 року суд апеляційної інстанції розцінює як порушення принципу верховенства права, принципу справедливості, принципу правової визначеності.

У постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 2-4744/11, провадження № 61-8159сво/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду прописав, що за умови, що сторона знає про смерть іншої сторони у справі, де правонаступництво є неможливим, як і відновлення сімейних відносин, поведінка сторони, яка заявила після спливу тривалого часу про перегляд рішення з формальних підстав, є зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до ст.2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ч.1ст.21 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За змістом ч.2ст.104 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За положеннями ч.3ст.109 ССК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Враховуючи те, що шлюб укладається на взаємній згоді жінки і чоловіка, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу.

Судове рішення, яким би суд скасував заочне рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу, не буде виправданим і не відповідатиме вимогам статті 2 ЦПК України, пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.375 ЦПК).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити б5ез задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2023 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк