КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3677/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

31 січня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С ТА Н О В И В :

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13. 03. 2007 року, яка утворилась станом на 31. 03. 2014 року в сумі 34139,76 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 341 грн. 40 коп.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2022 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Крім того, скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року, вказуючи, що повний текст ухвали від 05 жовтня 2022 року отримано 14 листопада 2022 року.

Відповідно до вимог статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2014 року ухвалено оскаржуване заочне рішення, 05 жовтня 2022 року постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення, 14 листопада 2022 року скаржник отримав копію ухвали, що підтверджується розпискою відповідача на копії заяви про видачу ухвали від 05.10.2022 року, апеляційну скаргу подано 12 грудня 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, які не містять доказів, що спростовували посилання скаржника щодо доводів викладених у апеляційній скарзі, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору посилаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та пункти 12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», до матеріалів апеляційної скарги долучив копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_1 .

Однак зазначене не може свідчати про підстави звільнення апелянта від сплати судового збору у спірних правовідносинах, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено висновок, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.12 ч.1 ст.5 Закону № 3674-VI викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19), в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18) та в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2021 року в справі № 201/14098/19 (провадження № 61-16801ск21).

Отже, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами, пов`язаними із порушенням їх прав, як учасника бойових дій; а військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - лише у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту заявників у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, справа не є справою пов`язаною з порушенням прав ОСОБА_1 як учасника бойових дій.

В заяві про звільнення від сплати судового збору апелянт також посилається на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів»застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, про типові відсоткові ставки, валютні знижки, тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні відносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються. Крім того, ОСОБА_1 має процесуальний статус відповідача, що унеможливлює звільнення його від сплати судового збору за даним Законом.

Враховуючи вищевказане, підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору суд не вбачає.

Оскільки позов до суду подано у 2014 році, розрахунок судового збору за подання позовної заяви здійснено відповідно до Закону України «Про судовий збір» у редакції станом на 23 жовтня 2013 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

За нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2014 року встановлено у розмірі 1218 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З урахуванням викладеного, скаржнику необхідно сплатити судовий збір в сумі: 341,40 * 150% = 512,10 грн. на реквізити: (отримувач коштів ГУК у м. Києві/ Солом`янський р-н./ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA 0026010).

За таких обставин, скаржнику необхідно подати до Київського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Однак, в поданій апеляційній скарзі не викладено зазначені обставини.

Усунення зазначених недоліків можливе шляхом складання належно оформленої апеляційної скарги у новій редакції, яка б відповідала усім зазначеним вимогам, передбачених статтею 356 ЦПК України, з її копіями відповідно до кількості учасниківсправи та підписана особою яка її подає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 листопада 2014 року - залишити без руху.

Надати строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали для звернення із новою редакцією апеляційної скарги з відповідною кількістю копій згідно учасників процесу та подання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді