Справа № 441/1284/22 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/811/621/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» на рішення Городоцького районного суду Львівської області в складі судді Ференц О.І. від 11 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання відмовлено.

Вказане рішення оскаржило ТОВ «Енерджі Трейд Груп».

В апеляційній скарзі просять скасувати рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначають, що саме в Акті обсягів споживання природного газу AT «ЛЬВІВГАЗ» від 07.11.2022 року відображено, що у жовтні 2021 року побутовим споживачем ОСОБА_1 було спожито 819,70 куб.м. та лише в січні 2022 року було відкориговано і знято 810,19 куб.м. Не дослідивши у повному обсязі матеріали справи суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності у відповідача боргу за спожитий природний газ перед постачальником ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». Як вбачається з матеріалів справи, Оператором ГРМ було зафіксовано об`єм спожитого природного газу ОСОБА_1 у жовтні 2021 року в обсязі 819,70 куб.м. Таким чином висновок суду про відсутність обов`язку відповідача сплачувати заборгованість за спожитий природний газ не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, письмових пояснень, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 10, 12, 13, 76-80, 259, 263, 264, 273, 354, 355 ЦПК України, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що 17.09.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до Публічного договору-постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». Згідно поданої заяви відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Як вбачається із Акту звірки обсягів споживання природного газу АТ «Львівгаз» від 07.11.2022, споживачем ОСОБА_1 дійсно з липня 2021 по вересень 2021 не подавалися своєчасно показники лічильника, як пояснив відповідач через подану заяву про несправність лічильника та необхідність його заміни. Між тим станом на 31.10.2021 (тобто за період дії договору про постачання природного газу між позивачем та відповідачем) в Акті зазначено показник 24350 м. куб. (тобто спожито 819.70 м. куб.), хоча заміна лічильника згідно Акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку відбулася 17.01.2022 і станом на це число показник ПЛГ становив 23530.304 м. куб. Як визнається самим представником позивача у письмових поясненнях від 23.12.2022, у січні споживачу було відкориговано обсяг спожитого газу у відповідності до фактичних показників лічильника (обсяги споживання природного газу у січні 2022 з показниками лічильника 23530.30 м. куб. та 30613.96 м. куб) з показником -810.19 куб. м. і при цьому таке коригування було здійснено шляхом вказівки обсягу з від`ємним значенням. Суд виходив з того, що даними доказами, які суд вважає належними та допустимими, спростовується той факт, що відповідачем ОСОБА_1 за період з 01.10.2021 по 15.10.2021 було спожито 782.60 м. куб. газу, відтак у нього як в споживача послуг не виникло обов`язку оплачувати послуги, оскільки він фактично їх не отримав. Довідка про фінансовий стан споживача, на яку посилається представниця позивача як на основний доказ наявної заборгованості відповідача перед ТОВ «Енерджі Трейд Груп», даний факт не спростовує, в ній не відображено вищенаведені обставини, не відображено показники лічильника до та після жовтня 2021, не відображено факту корегування обсягів спожитого природнього газу, що мало місце у січні 2022. З аналізу п.4.4 Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 та підстав поданого позову вбачається, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем ОСОБА_1 за розрахунковий період був визначений відповідачем за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містилися в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природнього газу. Однак такі показники станом на жовтень 2021 були згодом відкориговані Оператором ГРМ в січні 2022 в користь Споживача на об`єм газу, що перевищує вказаний у позовній заяві постачальником та відносно якого фактично існує спір. Таким чином нарахування позивачем заявленої вартості природнього газу ОСОБА_1 відбулося внаслідок подання Оператором ГРМ завищених та необґрунтованих показників спожитого природнього газу станом на жовтень 2021, фактично в подальшому відкоригованих в користь Споживача, тобто фактично спір існує між постачальником та Оператором ГРМ, в даному випадку АТ «Львівгаз». У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ відсутні також правові підстави для стягнення з нього інфляційних втрат та 3 % річних на суму заборгованості у відповідності з вимогами ст.625 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає, рішення суду відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

9.09.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просили:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 6237 грн. 32 коп., 3 % річних в сумі 62 грн. 03 коп. та інфляційні втрати в розмірі 272 грн. 36 коп., а всього 6571 грн. 71 коп., а також понесені судові витрати в розмірі 2481 грн.

Позов обґрунтовували тим, що відповідач за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 здійснює фактичне споживання природного газу, постачальником якого є ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», про що свідчать платіжні документи (рахунки). На умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, споживачем ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювалися відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ. Позивач свої зобов`язання виконав та надав споживачу послуги, однак відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань та не оплачував повністю вартість спожитого газу. Заборгованість за спожитий природний газ станом на 31.08.2022 становить 6571 грн. 71 коп., з яких 6237 грн. 32 коп. - основний борг, 272 грн. 36 коп. - інфляційні витрати, 62 грн. 03 коп. - 3% річних. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на умовах договору, а й на вимогах закону, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач як споживач житлово-комунальних послуг свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг не виконав та, відповідно, порушив вимоги ст.526 ЦК України, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань до відповідача слід застосувати також спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України, а саме - стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, 17.09.2021 ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до Публічного договору-постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (а.с.16).

Згідно поданої заяви відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-37).

Згідно квитанції ТзОВ «Ерерджі Трейд Груп», у відповідача станом на 01.08.2022 року наявна заборгованість у розмірі 6237,32 грн (а.с.38).

Крім цього, згідно квитанції ТзОВ «Ерерджі Трейд Груп», у відповідача станом на 01.10.2021 року заборгованість відсутня. З вказаної квитанції також вбачається, що відповідачем за жовтень 2021 року використано 782,60 куб.м. газу та йому станом на 31.10.2021 року виставлено рахунок на суму 6237,32 грн (а.с.39).

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП) від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі Правила).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, №2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем.

Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць.

П.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається із Акту звірки обсягів споживання природного газу АТ «Львівгаз» від 07.11.2022, споживачем ОСОБА_1 дійсно з липня 2021 по вересень 2021 не подавалися своєчасно показники лічильника, як пояснив відповідач через подану заяву про несправність лічильника та необхідність його заміни.

З вказаного акту вбачається, що станом на 31.10.2021 (тобто за період дії договору про постачання природного газу між позивачем та відповідачем) в Акті зазначено показник 24350 м. куб. (тобто спожито 819.70 м. куб.), а станом на 31.01.2022 року вказано показники 23530,30 та 306313,96 та в графі обсяг споживання природного газу вказаного 810,19 (а.с.63).

Крім цього, заміна лічильника згідно Акту про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку відбулася 17.01.2022 і станом на це число показник ПЛГ становив 23530.304 м. куб. (а.с.64).

Як визнається самим представником позивача у письмових поясненнях від 23.12.2022, у січні споживачу було відкориговано обсяг спожитого газу у відповідності до фактичних показників лічильника (обсяги споживання природного газу у січні 2022 з показниками лічильника 23530.30 м. куб. та 30613.96 м. куб) з показником 810.19 куб. м. і при цьому таке коригування було здійснено шляхом вказівки обсягу з від`ємним значенням.

Окрім цього, з квитанції ТОВ «Львівгаз Збут» за вересень 2021 року вбачається, що у відповідача є переплата за спожитий газ у розмірі 4243,63 грн.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вказаними вище доказами спростовується той факт, що відповідачем ОСОБА_1 за період з 01.10.2021 по 15.10.2021 було спожито 782.60 м. куб. газу, відтак у нього як в споживача послуг не виникло обов`язку оплачувати послуги, оскільки він фактично їх не отримав про що вказано вище та підтверджено належними та допустимими доказами.

Також, судом першої інстанції правильно вказано, що довідка про фінансовий стан споживача (а.с.11), на яку посилається представниця позивача як на основний доказ наявної заборгованості відповідача перед ТОВ «Енерджі Трейд Груп», даний факт не спростовує, в ній не відображено вищенаведені обставини, не відображено показники лічильника до та після жовтня 2021, не відображено факту коригування обсягів спожитого природнього газу, що мало місце у січні 2022.

Крім цього, судом правильно вказано, що з аналізу п.4.4 Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 та підстав поданого позову вбачається, що об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем ОСОБА_1 за розрахунковий період був визначений відповідачем за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містилися в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природнього газу. Однак такі показники станом на жовтень 2021 були згодом відкориговані Оператором ГРМ в січні 2022 в користь Споживача на об`єм газу, що перевищує вказаний у позовній заяві постачальником та відносно якого фактично існує спір.

Таким чином нарахування позивачем заявленої вартості природнього газу ОСОБА_1 відбулося внаслідок подання Оператором ГРМ завищених та необґрунтованих показників спожитого природнього газу станом на жовтень 2021, фактично в подальшому відкоригованих в користь Споживача, тобто фактично спір існує між Постачальником та Оператором ГРМ, в даному випадку АТ «Львівгаз».

Зважаючи на вказане, судом першої інстанції підставно відмовлено у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природній газ та стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на суму заборгованості у відповідності з вимогами ст.625 ЦК України.

Зважаючи на вказане, доводи скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, рішення ж суду, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра