Справа № 309/1087/23
Провадження № 2/309/237/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Савицький С.А.

з участю секретаря судового засідання Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Вишківської селищної ради Хустського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на майно колишнього колгоспного двору, а саме: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Вишківської селищної ради.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та прилеглої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , які належали померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 110 від 17 січня 1977 року про що зроблений запис в реєстрову книгу № 1, виданого виконкомом Вишківської селищної ради депутатів трудящих на підставі рішення № 3 від 11.01.1977 року взамін у зв`язку з перетворенням села Вишково в селище міського типу, в якому зазначено, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 .

Надалі в 1985 році на підставі рішення виконкому Вишківської селищної Ради народних депутатів № 38 від 27.08.1985 року, покійному батьку позивачки особисто було надано дозвіл № 37/85 на право виконання будівельних робіт, а саме на добудову до одноповерхового індивідуального житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 000689 від 09.12.1999 року, на підставі рішення 7-ї сесії 22-го скликання Вишківської селищної Ради народних депутатів від 13.05.1996 року, згідно якого йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,18 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 .

Мати позивачки не бажає приймати спадщину та не претендує на спадкове майно за покійним чоловіком, тож 22 лютого 2023 року, позивачка - ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.1978 р. та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 15.11.1997 р.), ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Рошинець Н. П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Нотаріус ОСОБА_5 надала позивачці дві довідки, одна з яких за № 39/02-14 від 22.02.2023 р. для пред`явлення у відділі в Хустському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області про отримання відомостей необхідних для оформлення спадкових прав, відповідно до якої після отримання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 0,18 га, що розташована на території смт.Вишково Хустського району Закарпатської області та право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 000689 від 09.12.1999 р. позивачка матиме можливість прийняти у спадщину дану земельну ділянку в нотаріальному порядку.

А також довідку № 40/01-16 від 22.02.2023 р., в якій нотаріус роз`яснив, що прийняти у спадщину будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - не можливо через те, що для оформлення спадкових прав на нерухоме майно необхідно надати правовстановлюючий документ на відповідне майно, яке належало б спадкодавцю на праві особистої приватної власності. А так як позивачкою надано документ на житловий будинок, який належить колгоспному двору, де спадкодавець є лише головою, виникає необхідність звернутися до суду для визначення учасників колгоспного двору та визнання права власності на належну спадкодавцеві частку в порядку спадкування.

Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 17.01.1977 року, виданого колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 , фактично втратило свою силу через припинення існування колгоспних дворів, внаслідок введення в дію Закону України «Про Власність» від 15.04.1991 року.

Після припинення дії статусу колгоспного двору з 1991 року, батько позивачки не переоформив правовстановлюючі документи на цей будинок відповідно до діючого на той час ЦК УРСР і таке право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування.

На даний час позивач фактично проживає з сім`єю в даному житловому будинку від народження, однак не має можливості оформити свої спадкові права, на будинок в нотаріальному безспірному порядку через відсутність актуалізованого правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Враховуючи вищевказані обставини, позивачка звернулася до суду з позовом про для визнання за нею права власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідно поновленого технічного паспорту № 145 від 02.03.2023 р.:

- А1 будинок садибного типу;

- Апдв підвал;

- Б майстерня;

- В сарай;

- В вбиральня;

- № 1-2 ворота, огорожа;

- що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,18 га розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №000689 від 09.12.1999 р.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України), спадкування може бути двох видів: 1) за заповітом, 2) за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п. 1 та п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, а також право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19 32/319 від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позовної заяви підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Вишківської селищної ради в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Гайович Я.І. подав до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без участі уповноваженого представника селищної ради, позовні вимоги не визнають і просять відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що предметом позову є визнання права власності у порядку спадкування ОСОБА_6 за померлим батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В позовній заяві вказано, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина і дружина померлого (мати позивачки) «не претендує на спадкове майно за покійним чоловіком». Однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту, а саме: відкриття спадщини за померлим ОСОБА_2 та відмову дружини покійного, яка є спадкоємицею першої черги, від прийняття спадщини. На підставі свідоцтва про право власності колгоспного двору, що видане 11.01.1977 року виконкомом Вишківської селищної ради народних депутатів на підставі рішення №3 від 11.001.1977 року, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 . Даний факт може бути підтверджений довідкою з Хустського ДПТІ. В матеріалах справи такий документ відсутній.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому посилається на те, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 17.01.1977 року, виданого колгоспному двору, головою якого являється ОСОБА_2 , фактично втратило свою силу через припинення існування колгоспних дворів, внаслідок введення в дію Закону України «Про Власність» від 15.04.1991 року.

Після припинення дії статусу колгоспного двору з 1991 року, покійний батько позивачки не переоформив правовстановлюючі документи на цей будинок відповідно до діючого на той час ЦК УРСР і таке право власності на житловий будинок колгоспного двору мало бути переоформлене на фізичних осіб - членів колгоспного двору, оскільки колгоспні двори припинили своє існування.

Як зазначалося в позовній заяві, мати позивачки не бажає приймати спадщину, а тому 22.02.2023. у нотаріуса писала відмову від прийняття спадщини та не претендує на спадкове майно за покійним чоловіком, що підтверджується довідкою № 90/01-16 від 08.05.2023 року. Та 22 лютого 2023 року, я ОСОБА_3 , звернулася до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Рошинець Н. П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . А також до суду було додано довідку № 40/01-16 від 22.02.2023 р., в якій нотаріус роз`яснив, що прийняти у спадщину будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - не можливо через те, що для оформлення спадкових прав на нерухоме майно необхідно надати правовстановлюючий документ на відповідне майно, яке належало б спадкодавцю на праві особистої приватної власності. А так як позивачкою надано документ на житловий будинок, який належить колгоспному двору, де спадкодавець є лише головою, виникає необхідність звернутися до суду для визначення учасників колгоспного двору та визнання права власності на належну спадкодавцеві частку в порядку спадкування.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

З`ясувавши обставини справи та виходячи з доданих до позовної заяви письмових доказів, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності колгоспного двору на житловий будинок, від 17.01.1997 року виданого Виконкомом Вишківської селищної ради депутатів, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого являвся ОСОБА_2 .

Правовий режим колгоспного двору визначався положеннями ЦК УРСР. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років поспіль до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (у цей строк не включаються час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, а також хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних

Колгоспний двір припинив своє існування 15.04.1991 р. з прийняттям ЗУ «Про власність». Оскільки право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 було зареєстровано у встановленому порядку, відповідно до діючого на той час законодавства, як власність колгоспного двору, головою якого на момент припинення існування колгоспних дворів був ОСОБА_2 , відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК УРСР він мав набути право власності на будинок.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за законом є його дочка ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, доведений та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 142, 247, 258-268 ЦПК України, ст.ст.328, 392,1216, 1218 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (відповідно техпаспорту № 145 від 02.03.2023 р).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.