Справа № 296/8616/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача - адвоката Колупаєва В.В.,

представника відповідача - адвоката Трофімова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради Леськів Богдан Богданович про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

08.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради Леськіва Богдана Богдановича за №511-ос/тр від 15.09.2020 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи, з посади лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф. Горбачевського» Житомирської обласної ради; поновити з 15.09.2020 року ОСОБА_1 на роботі, на посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, 25000 грн. моральної шкоди, 5000 грн. витрат на правову допомогу та на користь держави судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до наказу №185 від 29.07.2012 року він був зарахований на роботу на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради. В подальшому Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради була реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради.

Наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськів Б.Б. за №511-ос/тр від 15.09.2020 року його звільнено 15.09.2020 року з посади лікаря- анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, а також з 8:30 год до 15:00 год (понад три години) 21.08.2020 року, за п.4 ст.40 КЗпП України. В день звільнення він працював. Із вказаним наказом про його звільнення він ознайомився під розпис 16.09.2020 року. Вважає даний наказ незаконним і таким що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, 17.08.2020 року, 19.08.2020 року , а також з 8:30 год до 15:00 год 21.08.2020 року, він був відсутній на роботі з поважних причин, оскільки завчасно, а саме 05.08.2020 року повідомив письмово виконуючого обов`язки завідуючого відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_2 (безпосереднього свого керівника) про намір виїзду за межі м.Житомира із сімейних обставин, в зв`язку з чим просив змінити графік роботи лікарів відділення та замінити його на чергуванні 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, 21.08.2020 року іншими лікарями, на що остання погодилась наклавши відповідну резолюцію на його заяві від 05.08.2020 року, а також додатково повідомила завідуючого відділенням ОСОБА_3 . На чергуванні відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 17.08.2020 року, 19.08.2020 року був лікар-анестезіолог ОСОБА_4 , а 21.08.2020 року був лікар-анестезіолог ОСОБА_2 . Зміна графіку роботи 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, 21.08.2020 року, а саме заміна лікаря-анестезіолога ОСОБА_1 на лікаря-анестезіолога ОСОБА_4 та лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 не вплинула на діяльність відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради. Наведені вище обставини є поважними причинами відсутності його на роботі 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, 21.08.2020 року, на що зазначає постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Також зазначає, що відповідач в порушення вимог КЗпП України в наказі про його звільнення, який ним оспорюється, не конкретизував в чому полягає порушення ним Правила внутрішнього трудового розпорядку та Посадової інструкції лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради.

Про те, що відсутні підстави для його звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України дійшов висновку і профспілковий комітет первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради на своєму засіданні 07.09.2020 року, на якому було прийнято рішення про відмову в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 вказаного підприємства по п.4 ст.40 КЗпП України, що стверджується відповідним протоколом №1 від 07.09.2020 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду (постанова від 07.11.2018 року у справі № 296/3562/17-ц, провадження №61-28231 св 18), розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за пунктами 1, 2-5, 7 ст.40 КЗпП України може бути проведено тільки за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації.

Отже наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськів Б.Б. №511-ос/тр від 15.09.2020 року про його звільнення є незаконним і підлягає скасуванню.

Оскільки наказ про його звільнення з роботи є незаконним і підлягає скасуванню, то відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України він маю бути поновлений на роботі, на посаді лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради.

Середня заробітна плата за час вимушеного прогулу має бути нарахована з дня незаконного звільнення по день винесення рішення суду, відповідно до наданої відповідачем довідки про його середньомісячну заробітну плату.

Наголошує, що незаконне звільнення привело до нервово стресу, до глибоких моральних страждань, погіршення відносин серед колег і друзів в колективі в якому він відпрацював більше 8 років, змусило його застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя та своєї родини. Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП України, відповідач має відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2020 справу було передано судді Сингаївському О.П. для розгляду.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від 19.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18.12.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. На думку відповідача оскаржуваний наказ є законним, прийнятий на підставі достатньо зібраних доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді прогулу. Згідно затвердженого графіку чергувань відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 на серпень 2020 року, позивач мав бути на роботі 17.08.2020 (протягом 21 год.), 19.08.2020 року (протягом доби), 21.08.2020 (протягом доби). Згідно доповідних завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_5 останній повідомляє генерального директора відповідача про те, що позивач був відсутній протягом днів 17.08, 19.08, 21.08.2020 року без його відома, при цьому відповідно замість позивача його роботу виконував інший лікар ОСОБА_4 у вказаний період часу перебував у офіційній відпустці. 17.08.2020, 19.08.2020, 21.08.2020 року було складено акти про відсутність на роботі позивача, які підписані трьома працівниками відповідача. В табелі обліку робочого часу за період з 17.08 по 21.08.20 року проставлено відповідні відмітки (ПР) прогул. Медичним директором з лікувальної роботи ОСОБА_6 26.08.2020 року (вх. Номер 197-вн) на ім`я генерального директора було складено доповідну про те, що позивач з 17.08 по 21.08.2020 року був відсутній на робочому місці та на час виявлення порушення інформація про причини його відсутності не встановлена. Також ним повідомлено, що протягом відсутності позивача на робочому місці був присутній інший лікар ОСОБА_4 , який офіційно перебував у щорічній відпустці, при цьому завідувачем відділення ОСОБА_5 не складались доповідні або службові записки, в яких викладались причини для відкликання з відпустки іншого лікаря, також відсутня письмова згода лікаря ОСОБА_4 про відкликання його відпустки і не існує відповідного наказу керівника, отже допуск на робоче місце лікаря ОСОБА_4 був відсутній. Іншою доповідною медичний директор з лікувальної роботи Герасимчук Н. Л. повідомляє, що в.о. ОСОБА_2 не зверталась до нього з будь-якими доповідними або службовими записками з приводу відсутності позивача та необхідності відкликання з відпустки лікаря ОСОБА_4 . Замість позивача на робочому місці був інший лікар ОСОБА_4 , який у вказаний період знаходився у плановій щорічній відпустці та документи про відкликання його з відпустки відсутні. Відповідно до п. 7.1. посадової інструкції лікаря-анестезіолога, лікар-анестезіолог безпосередньо підпорядковується завідувачу відділення анестезіології та інтенсивної терапії. Виконання обов`язків завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії № 2 у вказаний період було покладено на ОСОБА_2 . В своїй пояснювальній записці від 26.08.2020 року ОСОБА_2 зазначила, що лікар ОСОБА_1 05.08.2020 року не зможе бути присутній на робочому місці в період з 17.08.20 по 21.08.2020 року у зв`язку з сімейними обставинами. Його заява була погоджена нею та нібито завідуючий вілліленням ОСОБА_5 був повідомлений нею про це. Однак вказані обставини спростовуються вищезазначеними письмовими поясненнями завідуючого відділенням ОСОБА_5 , який заперечив що ОСОБА_2 взагалі його повідомляла про те, що позивач звертався до неї із будь-якими заявами. Наказом відповідача № 278-ос/тм від 01.09.2020 року ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. В наказі зазначено, що « ОСОБА_2 в.о. завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2, за усної домовленості без належного оформлення документації згідно чинного законодавства (без заяви лікаря-анестезіолога ОСОБА_1 ) надала погодження на відсутність його на робочому місці. Інформація про причини відсутності на робочому місці лікаря-анестезіолога ОСОБА_1 відсутня на час виявлення порушення, заява про усне погодження/домовленість отримана від в.о. ОСОБА_2 лише 26.08.2020 року». Отже на час виявлення порушення надати заяву, на яку посилається позивач в.о. завідувача відділенням надати не змогла. На заяві позивача від 05.08.2020 року відсутні будь-які відмітки про реєстрацію. За таких обставин відповідач вважає, що заява від 05.08.2020 року була складена не раніше 26.08.2020 року. Зазначений наказ ОСОБА_2 не оскаржувала, тобто обставини, які стали підставою для її притягнення до дисциплінарної відповідальності не заперечує, що лише підтверджує ту обставину, що Позивач без належного повідомлення був відсутній на робочому місці протягом вказаного періоду. З метою з`ясування поважності причин відсутності, в своїй пояснювальній записці позивач зазначає, що був відсутній на робочому місці з сімейних обставин.

З відомостей, які знаходяться в публічному доступі на сторінці позивача в соціальній мережі Facebook стало відомо, що у період його відсутності на роботі з`явились фото, на яких зображено позивача на морському узбережжі, а так як позивач в своїх поясненнях не вказав конкретні причини відсутності на роботі, тому є всі підстави вважати, що позивач фактично без погодження з керівництвом відповідача самовільно перебував фактично у відпустці, без оформлення відповідного наказу, що не є прогулом. Відповідно до ст. 25 Закону «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Відповідно до «Положення про відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 відповідача завідуюч відділенням не уповноважений вирішувати питання надання відпусток. Відповідно до п. 7.9.11 Статуту відповідача Генеральний директор підприємства приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників, а також інші, передбачені законодавством України про працю рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори тощо. Отже вирішення питання надання, в тому числі відпусток без збереження заробітної, плати відноситься до виключної компетенції генерального директора відповідача. Однак з приводу надання відпустки позивач до уповноваженої на прийняття такого рішення не звертався та таких рішень у формі наказів генеральним директором не приймалось, тому жодних правових підстав для відсутності на робочому місці у зазначений вище період у позивача не було, жодних причин відсутності на роботі у своїх поясненнях позивач також не зазначив. Позивач вважає, що з врахуванням положень ст. 43 КЗпП, за відсутності згоди первинної профспілкової організації Відповідач не мав права його звільняти. Однак з такою позицією Відповідач не згоден. Згідно ст. 7 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в закладі освіти. Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами. Водночас Позивач не надав жодних доказів того, що є членом первинної профспілкової організації КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, тому положення ст. 43 КзПП при звільненні позивача не застосовується. Однак 27.08.2020 року генеральним директором відповідача Голові первинної профспілкової організації було спрямоване подання про отримання згоди на звільнення позивача за прогули без поважних причин (вих. № 442). Відповідно до ст. 39, у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцяти денний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. З протоколу № 1 засідання профкому вбачається, що при розгляді питання щодо звільнення позивача членами профспілки, вказані особи не обізнані з трудовим законодавством, статутом, внутрішніми інструкціями та положеннями, що регулюють питання трудової дисципліни, помилково вважаючи, що завідуючий відділенням має право приймати рішення з приводу відпусток, тому воно є нормативно необґрунтованим. Відповідно до ч. 6 ст. 39 зазначеного Закону, рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору має бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у згоді на звільнення, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Так як викладені обставини в протоколі № 1 від 07.09.2020 року суперечать посадовим інструкціям, положенням та Статуту, тому відповідач мав право застосувати стягнення без згоди виборного органу. Щодо стягнення середнього заробітку зазначає, що так вони вважають наказ про звільнення позивача законним, тому підстави задоволення в частині його стягнення є також безпідставними. Позовну заяву отримано 01.12.2020 року, про що свідчить відмітка на судовій повістці, копія якої додається (а.с. 41-45).

На підставі Розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира Тетяни Яковишиної №8 та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 року, справу передано судді Адамовичу О.Й. для розгляду, у зв`язку з тим, що з 25.02.2022 року суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_7 увільнений у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації.

12.01.2023 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №296/8616/20 передано судді Адамовичу .Й. для розгляду.

Ухвалою від 17.01.2023 року справу №296/8616/20 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

23.02.2023 року постановлено ухвалу про витребування доказів.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_1 було звільнено з посади незаконно, з невідомих підстав. Також просив відшкодувати понесені судові витрати.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позов є необґрунтованим. Вказав, позивач самовільно залишив робоче місце та не повідомив про це директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Леськів Б.Б., чим вчинив прогул. Звернув увагу, що завідувач відділення анестезіології та інтенсивної №2 не вирішує питання надання відпусток.

Третя особа про день, час та місце розгляду справи повідомлялася.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд при вирішенні спору виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 29.07.2008 року позивача було зараховано на роботу на посаду лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського Житомирської обласної ради, з огляду на що між сторонами виникли трудові відносини (а.с.7).

Згідно рішення №1479 23.05.2019 року Житомирської обласної ради комунальна установа "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради припинено шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради (а.с.8).

У своїй заяві від 05.08.2020 року, яка адресована в.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Мехоношиній Л.П., позивач просив дозволу 17.08 та 19.08 вийти за нього на чергування лікаря-анестезіолога ОСОБА_4 , а 21.08.2020 року просив дозволу, щоб чергування у відділенні до 15:00 год. (21.08.2020р.) замінила його ОСОБА_2 , у зв`язку з сімейними обставинами (а.с.11).

17.08.2020 року, 19.08.2020 року та 21.08.2020 року медичним директором з лікувальної роботи ОСОБА_8 , начальником відділу кадрів Кравчук Л.С., завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_5 , завідувачем реперфузійного блоку інтенсивної терапії кардіологічного відділення, головою ППО КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради Задніпрянцем Р.Н., лікарем-ендокринологом відділення, головою асоціації лікарів обласної лікарні Куськало Н.М. було зафіксовано факт про відсутність на роботі лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 17.08.2020 року з 11:30 (17.08.2020р.) до 08.30 (18.08.2020р.); 19.08.2020 року з 08:30 (19.08.2020 року) до 08:30 (20.08.2020 року); 21.08.2020 року (робочий час ОСОБА_1 з 08:30 до 08:30). Інформація про поважну причину відсутності ОСОБА_1 відсутня. На телефонні дзвінки за номером НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 він не відповідає, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місці від 17.08.2020 року, від 19.08.2020 року та від 21.08.2020 року (а.с.15,16,17).

21.08.2020 року на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. від завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_5 була подана доповідна в якій доводить до відома, що лікар-ординатор відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 згідно графіка чергувань 17.08.2020 року з 11:30 год. та 19.08.2020 року з 08:30 год. відсутній на робочому місці. Забезпечення ургентних оперативних втручань проводив ОСОБА_4 по особистій згоді з ОСОБА_1 без його відома. Забезпечення лікувально-діагностичного процесу на палатах проводив лікар ОСОБА_4 (а.с.18,19).

Також 21.08.2020 року на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. від завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_5 була подана доповідна в якій доводить до відома, що лікар-ординатор Костик Сергій Васильович згідно графіка чергувань з 08:30 год. 21.08.2020 року відсутній на робочому місці (палатний лікар). Лікувально-діагностичний процес на палатах виконувала ОСОБА_2 (а.с.20).

26.08.2020 року на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. від медичного директора з лікувальної роботи Герасимчук Н.Л. була подана доповідна в якій доводить до відома, що 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, 21.08.2020 року лікар-анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці. Робочий час ОСОБА_1 розписано згідно графіка чергування, затвердженого генеральним директором на серпень, зміни в графіку про можливу непередбачувану ситуацію/обставини відсутні. Робоче місце лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 прописано в посадовій інструкції лікаря-анестезіолога. Інформація про причини відсутності на робочому місці лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_1 відсутня на час виявлення порушення. Лікувально-діагностичний процес за особистої усної домовленості, без попередження медичного директора з лікувальної роботи та без внесення змін в графік чергування, здійснював лікар-анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_4 , що знаходиться щорічній плановій відпустці з 03.08.2020 року та не був відкликаний з відпустки відповідно до ст. 79 КЗпП і ст. 12 Закону від 15.11.96р. № 504/96-ВР «Про відпустки» (далі Закон №504/96). Завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_5 не складено доповідну або службову записку, в якій зазначається причина (причини для відкликання з відпустки працівника наведені у ч. 3 ст. 12 Закону № 504/96), через яку відкликати потрібно лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_4 з щорічної відпустки. Письмова згода лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_4 про відкликання з щорічної відпустки відсутня. Завідувачем відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_5 підтверджено факт відсутності на робочому місці лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_1 . Відсутність лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства засвідчили комісійно "Актами про відсутність працівника на робочому місці". Враховуючи, що ОСОБА_1 порушив трудову дисципліну, недотримався Посадової інструкції лікаря анестезіолога відділення анестезіології та реанімації № 2» щодо виконання своїх функціональних обов`язків, просить притягнути лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії № 2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності згідно чинного законодавства (а.с.21).

Також 26.08.2020 року на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради ОСОБА_9 від лікаря анестезіолога ОСОБА_2 була подана пояснювальна записка в якій було повідомлено, що 05.08.2020 до неї як до в.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 звернувся лікар ОСОБА_1 та повідомив, що у зв`язку з сімейними обставинами не матиме змоги бути присутнім на роботі в період з 17.08.2020 р. по 21.08.2020 р. В зв`язку з чим ОСОБА_1 просив замінити графік роботи лікарів відділення та замінити його на чергуванні 17.08., 19.08 та 21.08. Вказана заява була нею погоджена про що додатково був повідомлений завідуючий відділенням ОСОБА_5 . Фактично 17.08 та 19.08 у відділенні працював лікар анестезіолог ОСОБА_4 , 21.08 працювала вона - ОСОБА_2 (працювала до 15:00 год.). Враховуючи, що графік чергувань лікарів на відповідний місяць затверджується до закінчення поточного місяця, внести (офіційно затвердити) відповідні зміни до графіку чергувань на серпень було неможливо (а.с.13).

Крім того 26.08.2020 на ім`я генерального директора комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Леськіва Б.Б. від лікаря анестезіолога ОСОБА_1 надійшла пояснювальна записка з приводу його відсутності на робочому місці в період з 17-21 серпня 2020 року в якій пояснює наступне. В зв`язку з раптово виникнувшими сімейними обставинами він був вимушений у вказаний період виїхати за межі м. Житомира. Про вказану обставину ним було завчасно попереджено на той час в.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_2 , було повідомлено завідуючого відділенням Біляса М.А., що за її погодженням, замість нього, в період 17-21 серпня фактично буде виконувати інший лікар (17 та 19.08.2020 року - ОСОБА_4 , 21.08.2020 року - ОСОБА_2 ). Внести офіційні зміни до графіку роботи на серпень 2020 року не представилось можливим, оскільки такий графік затверджується за три дні до нового місяця. Відповідно до графіку роботи відділення на серпень 2020 року в даному відділенні на зміні мав працювати один анестезіолог. Оскільки про обставини неможливості вийти на роботу 17-21 серпня 2020 року ним було повідомлено в.о. відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2, а також враховуючи, що за час його відсутності його заміняв інший лікар робочий процес у відділенні не був порушений. Також враховуючи, що відбулась фактична заміна графіку роботи лікарів відділення (погоджено із в.о. завідуючого відділенням) дані дії не свідчать про його не вихід на роботу без поважної причини (а.с. 12).

Листом від 04.05.2023 року голова Первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради Задніпрянець Р.П. повідомив, що ОСОБА_1 був членом Первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради з 01.08.2008 року по 15.09.2020 року (а.с.200).

27.08.2020 року голові первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради Задніпрянцю Р.П. від КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради було подано подання з проханням розглянути подання в установленому порядку на засіданні профспілкового комітету лікарні та дати згоду на звільнення з роботи лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 за прогули без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.22-23).

Протоколом №1 засідання профкому первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради від 07.09.2020 року було постановлено наступне: "Підстави для надання згоди на звільнення з роботи по п.4 ст. 40 КЗпП України - за прогул без поважних причин ОСОБА_1 - лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 - відсутні" (а.с.24-25).

У листі від 07.09.2020 року голова первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради Задніпрянець Р.П. на подання КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради від 27.08.2020 року повідомляє, що згідно пункту 7.1 «Посадова Інструкція лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради» лікар-анестезіолог ОСОБА_1 безпосередньо підпорядковується завідувачу відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2, лікар ОСОБА_1 завчасно 05.08.2020р. повідомив в.о. зав.відділенням Мехоношину Л.П. про неможливість за сімейними обставинами бути на роботі з 17.08.2020p. пo 21.08.2020р. (згідно пояснювальної записки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), написав заяву на ім`я в.о. зав.відділенням Мехоношину Л.П. про можливість замінити його на чергуваннях лікарем-анестезіологом ОСОБА_4 з 17.08.2020р. по 21.08.2020р. (дана заява затверджена в.о. зав.відділенням Мехоношиною Л.П та усно узгоджена з зав.відділенням Білясом М.А), тому підстави для надання згоди на звільнення з роботи по п. 4 ст. 40 КЗпП України - за прогули без поважних причин лікаря - анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 відсутні (а.с.26).

Керуючи п.4 ст. 40, ст. 147-149 КЗпП України генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Б.Леськів наказом №511-ос/тр від 15.09.2020 року ОСОБА_1 , лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2, за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин 17.08.2020 року, 19.08.2020 року, 21.08.2020 року, притягнуто до дисциплінарної відповідальності - звільнено 15.09.2020 року, п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.14).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради на посаді завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2. В період відсутності ОСОБА_1 на робочому місці він перебував у відпустці та його обов`язки виконувала лікар ОСОБА_2 , будь-яких заява від ОСОБА_1 він не бачив та не погоджував. Також зазначив, що кожного року подається план на відпустки, однак в разі необхідності позачергової відпустки подається заява на ім`я директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, яка як правило передається самим заявником у кадри. Після чого видається наказ про надання відпуски, який доводиться до відома. В разі відмови у наданні відпустки відповідний працівник повідомляється. Вказує, що були випадки відкликання лікарів з відпустки, однак таке відкликання відбувалося тільки по наказу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради на посаді лікаря-анестезіолога., з ОСОБА_1 дружні стосунки, працювали як колеги. Вказав, що ОСОБА_1 попросив його почергувати за нього по графіку, який складається завідувачем відділення кожен місяць, на що він погодився. Також зазначив, що відносно нього була винесена догана, яка в подальшому була скасована. Чи перебував на той час у відпустці не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що виконуючи обов`язки завідувача відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 КНП «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради до неї звернувся ОСОБА_1 та пояснив, що виграв путівку на відпочинок на морі за кордон та обіцяв синові поїхати з ним. В подальшому ОСОБА_1 погодив своє чергування з ОСОБА_4 та написав заяву. Вказану заяву вона погодила, хоча не мала права, оскільки таку заяву необхідно було подати на ім`я директора та отримати його дозвіл. До повноважень начальника відділення не входило надання дозволу на відпустку, а лише погодження. Також звернула увагу, що виробничий процес не постраждав, всі операції виконувались. Свідок погодилася, що нею було дупущено порушення.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни (ст. 139 КЗпП України).

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП).

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Прогул, під яким розуміється відсутність на робочому місці без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня, за своєю правовою природою є порушенням трудової дисципліни (дисциплінарним проступком), під яким варто розуміти невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22, 24 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Таким чином, визначальними факторами для вирішення питання про законність звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за наявності яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати будь-які докази з числа передбачених ЦПК України.

Основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2021 року у справі № 235/5659/20 (провадження № 61-10432св21) зазначено, що: «прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Отже, визначальним для вирішення питання законності звільнення з роботи за прогул є не тільки встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, а й встановлення поважності причин відсутності».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина перша статті 81 ЦПК України).

Судом у справі встановлено, що роботодавцем було накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення у зв`язку з його відсутністю на робочому місці 17,19 та 21 червня 2020 року без поважних причин.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно затвердженого графіку чергувань на серпень 2020 року відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 позивачу ОСОБА_1 проставлено 21 годину робочого часу 17.08.2020, протягом доби 19.08.2020 та протягом доби 21.08.2020 року.

05.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звертається з заявою на ім`я в.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Мехоношиної Л.П., в якій просить дозволу 17.08 та 19.08 вийти за нього на чергування лікаря-анестезіолога ОСОБА_4 , а 21.08.2020 року просив дозволу, щоб чергування у відділенні до 15:00 год. (21.08.2020р.) замінила його ОСОБА_2 , у зв`язку з сімейними обставинами.

В.о. завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Мехоношина Л.П. не заперечує та на вказаній заяві зазначає, що усно узгоджено з завідуючим відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Білясом М.А.

В свою чергу, завідуючий відділенням анестезіології та інтенсивної терапії №2 комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради Біляс М.А., який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що заяви від ОСОБА_1 він не бачив і не погоджував. Також вказав, що заява про надання позачергової відпустки подається на ім`я директора Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, який і погоджує надання відпустки. Крім того, ним було подано доповідну в якій доводить до відома, що лікар-ординатор відділення анестезіології та інтенсивної терапії №2 ОСОБА_1 згідно графіка чергувань 17.08.2020 року з 11:30 год., 19.08.2020 року з 08:30 год. та з 08:30 год. 21.08.2020 року був відсутній на робочому місці.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7.9.11 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради Генеральний директор підприємства приймає рішення про прийняття на роботу, звільнення з роботи працівників, а також інші, передбачені законодавством України про працю рішення у сфері трудових відносин, укладає трудові договори тощо.

Отже вирішення питання відсутності на робочому місці, надання відпусток, в тому числі відпусток без збереження заробітної плати, відноситься до виключної компетенції генерального директора відповідача. Однак з приводу надання відпустки позивач до уповноваженої на прийняття такого рішення не звертався та таких рішень у формі наказів генеральним директором не приймалось.

Позивач ОСОБА_1 не надав будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності причин відсутності його на робочому місці 17,19 та 21 червня 2020 року. Будь-яких чітких пояснень щодо поважності причин відсутності також не надано. Суд не вважає, що погодження з т.в.о. відділенням анестезіології та інтенсивної терапії комунального некомерційного підприємства "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Механошеною Л.П. питання відсутності на робочому місці, погодження виконаня його обов`язків на час відсутності іншими працівниками, не можна вважати поважною причиною відсутності, оскільки таке погодження суперечить трудовому законодавству та порушує трудову дисципліну. Крім того, свідчення свідка про перебування позивача на відпочинку в період відсутності на роботі також не можна вважати поважною причиною.

Вчинення позивачем прогулу, підтверджується складеними та підписаними працівниками Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради актами від 17.08.2020, 19.08.2020 та 21.08.2020.

За змістом ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених у тому числі п.1 ст.40 цього Кодексу, може бути проведене лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору (ч.5 ст.43 КЗпП України).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації.

Відповідно до абз.5 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами індивідуальних трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 відмова профспілкового органу у згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Судом встановлено, що 27.08.2020 голові первинної профспілкової організації КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради, членом якої є позивач, було спрямоване обґрунтоване подання про отримання згоди на звільнення позивача за прогули без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП України та ч.6 ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації

За змістом вищезазначених норм права суд, розглядаючи трудовий спір, повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення.

Отже, суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості, оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права.

Рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 01.07. 2015 у справі № 6-703цс15.

Згідно протоколу засідання профкому від 07.09.2020 підставою для відмови у наданні згоди на звільнення стало те, що відсутність ОСОБА_1 на роботі з 17.08 по 21.08.2020 року було узгоджено з в.о. завідувачем ОСОБА_2 , тому це не є фактом прогулів без поважних причин

Однак, дане рішення не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону. З протоколу засідання профкому вбачається формальне обговорення поданого подання, рішення профкому ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_1 та членів профспілкового комітету, та не містить правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивача. Правове обґрунтування незаконності звільнення позивача взагалі відсутнє. Відмова в наданні згоди зводиться до висновку про необізнаність працівників з чинним трудовим законодавством, що суд не бере до уваги, оскільки незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України). Крім того, при обговоренні на засіданні профкому питання поважності причин відсутності відповідача на робочому місці так і не було з`ясовано дійсних таких причин, обмежилися лише загальним поняттям за "сімейними обставинами" (а.с. 71).

Водночас, суд констатує, що відповідачем зі своєї сторони виконані всі умови задля отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Лікарнею було спрямоване обґрунтоване подання до профспілки та отримане повідомлення про прийняте рішення у письмовій формі.

Відсутність у рішенні профкому профспілки правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення позивача надає право роботодавцю звільнити позивача без цієї згоди.

Отже, відповідачем було дотримано усіх вимог законодавства при вирішенні питання звільненя працівника.

Суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність викладу конкретних причин звільнення у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 15.09.2020р., оскільки зі змісту наказу вбачається наведення достатніх причин (підстав).

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Згідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральна шкода стягуються тільки у разі поновлення на роботі, як взаємопов`язані вимоги.

Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди у контексті цієї справи є похідними від вимоги про поновлення на роботі, оскільки їх вирішення напряму залежить від вирішення питання поновлення на роботі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Судові витрати у справі суд вбачає за можливе віднести на рахунок держави.

Керуючись ст..40,235 КЗпПУ, ст.ст.12,13,77,79, 81,263,264,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради Леськів Богдан Богданович про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради, адреса: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3, ЄДРПОУ 0191406.

Третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф.Горбачевського» Житомирської обласної ради ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 12.06.2023.