Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/668/23

Провадження № 2/943/632/2023

10 липня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши увідкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на нежитлове приміщення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з означеним позовом. Мотивує тим, що 14 жовтня 2014 року Топорівською сільською радою їй видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства про право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Топорівська», в розмірі 3000 грн. У вказаному свідоцтві зазначено, що позивач має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.07.2002 року і загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 21.07.2002 становить 1077229 грн. Згідно даного сертифікату позивачу виділено в натурі майно, а саме кімната АДРЕСА_1 . Зараз, у зв`язку з реформами, колективне СГ підприємство припиноло своє існування. Чинне законодавство України передбачає, що у разі виділення майна в натурі на свідоцтві про право власності на майновий пай (майновому сертифікаті) та в Книзі обліку свідоцтві про право власності на майновий пай робиться запис про виділенні майна в натурі у власність того співвласника, якому належить майновий сертифікат. Оскільки в даному майновому сертифікаті відсутні будь-які відмітки підприємства- правонаступника про виділення майна в натурі, просить суд визнати за нею право на вказаний майновий пай.

ОСОБА_1 до початку судового засідання подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить уточнені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача за викликом сулду не з`явився, також подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, інших клопотань, заперечень, відзив на позов, не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2014 року Топорівською сільською радою ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЯВ №022842 про право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ «Топорівська», в розмірі 3000 грн.

У вказаному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.07.2002 року і загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 21.07.2002 становить 1077229 грн.

Згідно даного сертифікату позивачу виділено в натурі майно, а саме кімнату АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Буської міської ради №882 від 14 грудня 2021 року. За заявою позивачки Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 22 грудня 2021 року виготовлено Технічний паспорт на групу нежитлових приміщень.

Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

В п. 51 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

- свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою.

Однак у даному майновому сертифікаті відсутні будь-які відмітки підприємства- правонаступника про виділення майна в натурі.

Міністерство Аграрної політики України, Наказом № 79 від 23.03.2011 року «Про затвердження порядку видачі та обліку Свідоцтва про право власності на мійновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та листом № 37-25-3-11/3923 від 05.05.2001 року «Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)», зазначено в п.13, що при переході права власності на майновий пай, яке здійснено на підставі Свідоцтва, орган місцевого самоврядування, який видав та зареєстрував його, видає нове Свідоцтво новому власнику, реєструє нове Свідоцтво у Книзі обліку, робить відповідний запис у списку осіб, які мають право на майновий пай, Старе Свідоцтво долучається до справи.

Чинне законодавство України передбачає, що у разі виділення майна в натурі на свідоцтві про право власності на майновий пай (майновому сертифікаті) та в Книзі обліку свідоцтві про право власності на майновий пай робиться запис про виділенні майна в натурі у власність того співвласника, якому належить майновий сертифікат.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В розумінні ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позивач набула права власності на майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, суд -

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_2 право власності на кімнату АДРЕСА_3 площею 15,7 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда