Справа № 444/1809/23
Провадження № 2-о/444/70/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

представник заявника ОСОБА_1

заявник ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Якібчук Оксана Богданівна про встановлення факту, який має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Якібчук Оксана Богданівна.

Заява мотивована тим, що заявник є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , з якою він проживав в цивільному шлюбі.

Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) та жінки - ОСОБА_3 , в період часу з грудня 2011 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник у судове засідання з`явився, надав свої пояснення, заяву підтримав повністю та просить її задовольнити.

Представник заявника у судове засідання з`явився, надав відповідні пояснення, заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, свого відношення до заяви не висловила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 03.07.2023 року пояснила, що вона являється донькою Заявника, разом проживають. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з грудня 2011 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вели спільне господарство, мали спільний побут, піклувалися один про одного як подружжя, разом ходили на базар за продуктами харчування, речами домашнього вжитку, мали сумісний бюджет. Періодично разом приїжджали до них додому в гості, на дні народження, спільно святкували св`ята. В них були стосунки як чоловіка з дружиною.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 03.07.2023 року пояснила, що вона являється сусідкою та проживали на одному поверсі з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Пояснила, що Заявника знає давно, ще з 2011 року, бачила його разом із ОСОБА_3 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка. Заявник всіляко їй допомагав по квартирі, робив ремонт. Неодноразово бували в них в гостях. Вони піклувалися один про одного як подружжя, разом бачила їх на базарі за купівлею продуктів, речами домашнього вжитку. Заявник жив більше ніж 6 (шість) років разом з ОСОБА_3 з 2011 року та до дня її смерті.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 03.07.2023 року пояснив, що він являється сусідом Заявника, недалеко проживає від нього. Коли періодично перебував в гостях у Заявника, на святкуванні днів народжень, бачив ОСОБА_3 разом із Заявником. Приїжджали разом у м.Жовква на релігійні свята. Вважає, що в них були стосунки як чоловіка з дружиною. Повідомляли, що проживають спільно на квартирі у АДРЕСА_3 .

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 січня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

Згідно із ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом четвертої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні з письмових доказів, а саме: квитанцій про оплату комунальних послуг, видатковою накладною №26 від 26.07.2015р., договором №117043 про надання телекомунікаційних послуг від 29.11.2013р.; рахунком замовлення № від 08.10.2014р.,а також показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 встановлено, що Заявник - ОСОБА_2 проживав з спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка більше ніж 6 (шість) років з грудня 2011 року і до дня її смерті за адресою : АДРЕСА_2 .

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявник, дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_2 і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка ОСОБА_2 разом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Одночасно суд приймає до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Керуючись статтею 23, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в період часу з грудня 2011 року по день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 11.07.2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.