ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 листопада 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/750/23

Головуючий у першій інстанції Кузюра В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1277/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцька Н.В., Мамонова О.Є.,

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, (суддя Кузюра В.О.), ухвалене у м. Бобровиця, повний текст рішення виготовлено 24.07.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 104537,50 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 31 травня 2021 року між ТОВ « Фінансова Компанія « Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19880-05/21, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ « Фінансова Компанія « Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 18.01. 2022 року за № 18012022 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач умови кредитного договору від 31 травня 2021 року № 19880-05/21не виконував, а тому утворилась заборгованість у розмірі 22787.50 грн, яка складається з суми основного боргу 8500 грн та суми заборгованості за відсотками 14287.50 грн. Крім того, 6 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 594700254, право вимоги за яким відповідно до укладених договорів факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та

ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» від 28.11.2018 року № 28/1118-01, а в подальшому між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 20.10.2022 року за № 20102022 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідач також за даним кредитним договором взяті на себе зобов`язання не виконує, а тому утворилась заборгованість у розмірі 67150 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 17499 грн та 49650 грн заборгованість за відсотками. Також, 31 липня 2021 року між ТОВ « ГОУФІНГОУ» та відповідачем було укладено кредитний договір № /453084, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ « ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Взяті на себе зобов`язання за даним кредитним договором ОСОБА_1 не виконав, а тому утворилась заборгованість у розмірі 14600 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 10600 грн. Відовідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задоволено: cтягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 19880-05/2021 в сумі 22787,50 грн за кредитним договором № 594700254 в сумі 67150 грн, за кредитним договором № /453084 в сумі 14600 грн, всього 104 537,50 грн та судовий збір в сумі 2684 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. В силу статей 512, 1077, 1078 ЦК позивач в законному порядку набув право вимоги до відповідача, а відповідачем в порушення статей 12, 81 ЦПК не надано в судове засідання доказів, які б спростовували позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення яким частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з нього кредитну заборгованість за кредитним договором № 19880-05/2021 від 31 травня 2021 у розмірі 1555,50 грн, за договором № 594700254 від 6 червня 2021 у розмірі 5600 грн, в іншій частині вимог позивача відмовити. Вирішити питання щодо відшкодування судових витрат понесених ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги факт сплати ним коштів на виконання умов договору № 19880-05/2021 від 31 травня 2021року та не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, які підтверджують зазначене, тому і визначено не вірно суму заборгваності за договором. Крім того, за договором № /453084 від 31 липня 2021 року, позивач набув право вимоги за яким, згідно договору факторингу, щодо стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою у розмірі 4000 грн. За умовами зазначеного кредитного договору розмір відсотків, який підлягає до стягнення становить 1600 грн, а не 10600 грн, як визначив суд першої інстанції у своєму рішення. ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 594700254 від 6 червня 2021 року взагалі не підлягають задоволенню, оскільки на момент укладення договору факторингу від 28.11.2010 року будь-яких прав у первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до апелянта, як боржника не існувало, відтак і не можуть існувати у нового кредитора ТОВ « Таліон Плюс». Матеріали справи не містять акту приймання-передачі Реєстру Боржників від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ « Таліон Плюс» та відсутній реєстр боржників. Отже, відповідач вважає, що позивачем не доведено факту відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» прав вимоги ТОВ « Таліон Плюс» за договором кредитної лінії

№ 594700254 від 6 червня 2021 року, а як наслідок, позивачем не набуто прав вимоги за зазначеним договором. Також ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками згідно укладених договорів з ТОВ « Фінансова компанія « Інвеструм», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Гоуфінгоу» є безпідставними, оскільки пролонгації кредитних договорів не відбулось, але поза межами строку дії договорів були нараховані та стягнуті судом першої інстанції відсотки, що не відповідає висновку Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року викладеному у справі №444/9519/12.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскарджуване рішення без змін. Позивач у відзиві зазначає, що матеріалами справи, в повній мірі доведено факт укладення кредитних договорів, обгрунтовано розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами, з умовами яких відповідач ознайомлений в повній мірі. Надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладення кредитних договорів між відповідачем та первісними кредиторами, підтвердження факту перерахування коштів на рахунок відповідача вказаний при укладенні договорів та для обгрунтування розміру заборгованості відповідача. Договори факторингу укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» та між ТОВ « Таліон Плюс» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення зазначених правочинів.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року з ТОВ «ФК «Інвеструм», відповідно до умов якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 8500 грн на строк до 29.06.2021 року. (а.с.9-11) За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% на добу.

Пунктом 2.1 та пунктом 4.3 сторони вищезазначеного договору погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. У разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня просточення виконання умов договору.

Згідно додатку № 1 до договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року який є невід`ємною його частиною ( графік платежів) сума кредиту становить 8500 грн та сума нарахованих відсотків за період з 31.05.2021 року року по 29.06.2021 року становить 6375 грн, загальна вартість кредиту 14875 грн. ( а.с.11)

Відповідачем договір підписаний електронним підписом 31.05.2021 року (а.с.9-10), що ним не заперечується.

На підтвердження факту перерахування коштів на виконання умов кредитного договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року позивачем надано довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 03.07.2023 року № 07/07 про перерахування коштів 31.05.2021 року о 20 годині 45 хв на суму 8500 грн на картку НОМЕР_1 , номер транзакції в системі -507014, вчиненої через платіжний сервіс «Platon.( а.с.123)

Відповідно до п.3.3.4 умов кредитного договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року , яким передбачена можливість відстрочення виконання зобов`язання на строк 7/14/30 днів, після сплати процентів з розрахунку: 7 днів 2.5% на добу від тіла кредиту; 14 днів 2.3% на добу від тіла кредиту; 30 днів 2.0% на добу від тіла кредиту.

Позивачем надано заявку від 29.06.2021 року в якій ОСОБА_1 зазначав, що станом на 29.06.2021 року сплатив 1606.50 грн, тобто суму необхідну для виконання зобов`язання відповідно до п.4.6 Правил надання коштів у позику та надав згоду на підписання Додаткової угоди №3 від 29.06.2021 року до договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, для відстрочення виконання зобов`язання на 7 календарних днів. За умовами підписаної додаткової угоди передбачено пунктами 1 та 2, що сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 07.05.2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відсторонення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 14875 грн та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіку розрахунків.( а.с.12)

Крім того, позивачем надано заявку від 09.07.2021 року в якій ОСОБА_1 зазначав, що станом на 09.07.2021 року сплатив 1606.50 грн, тобто суму необхідну для виконання зобов`язання відповідно до п.4.6 Правил надання коштів у позику та надав згоду на підписання Додаткової угоди до договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, для відстрочення виконання зобов`язання на 7 календарних днів. За умовами підписаної додаткової угоди № 3 від 09.07.2021 року передбачено пунктами 1 та 2, що сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 15.07.2015 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відсторонення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 15512.50 грн та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіку розрахунків.( а.с.15)

Також позивачем надано заявку від 20.07.2021 року в якій ОСОБА_1 зазначав, що станом на 20.07.2021 року сплатив 1606.50 грн, тобто суму необхідну для виконання зобов`язання відповідно до п.4.6 Правил надання коштів у позику та надав згоду на підписання Додаткової угоди до договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, для відстрочення виконання зобов`язання на 7 календарних днів. За умовами підписаної додаткової угоди № 3 від 20.07.2021 року передбачено пунктами 1 та 2, що сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 7 днів, тобто до 26.07.2021 року. Будь-які нарахування за кредитом на строк дії відсторонення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 16362.50 грн та у зв`язку з відстроченням виконання зобов`язання за договором клієнт зобов`язується здійснити повернення кредиту відповідно до умов зміненого графіку розрахунків.( а.с.14)

Таким чином, позивач та відповідач підписуючи додаткові угоди до договору№ 19880-05/21 від 31 травня 2021 року погодили строк дії договору на термін до 26.07.2021 року та визначили наявність заборгованості за договором у розмірі 16362,50 грн.

18.01.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18012022 (а.с.17-18), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року (а.с.19) підтверджується передача позивачу реєстру боржників кількістю 5758.

18 січня 2022 року від ТОВ «ФК «Інвеструм» відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.13).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 року (а.с.20), розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, заборгованість ОСОБА_1 за період з 31.05.2021 року по 31 березня 2023 року становить 22787.50 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу 8500 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками 14287,50 грн

Суд апеляційної інстанції не може покласти наданий позивачем розрахунок в основу судового рішення, оскільки він не відповідає умовам укладеного договору та умовам додаткових угод.

Проводячи власний розрахунок, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне:

Відповідачем надано суду довідку Монобанку про рух коштів з якої вбачається, що 29.06.2021 року,09.07.2021 року, 20.07.2021 року ОСОБА_1 було вчинено сплату коштів в сумі по 1606,50 грн. ( а.с.79-82)

Позивачем у відповіді на відзив визнається проплати вчинені відповідачем на виконання умов кредитного договору: коштів у розмірі 8500 грн здійснена 30.07.2021 року, в сумі 2500 грн 19.08.2021 року , які у відповідності до п.2.6 вище зазначеного договору були направлені на погашення відсотків. ( а.с.85-95)

Зазначені вище сплати ОСОБА_1 на виконання договору № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року відображені у розрахунку заборгованості та враховані при розрахунку заборгованості.

Так, враховуючи часткове виконання умов договору та погоджену суму заборгованості у підписаних сторонами додаткових угодах сума заборгованості з урахуванням умов п.4.3 буде визначаєтися наступним чином:станом на 26.07.2021 року заборгованість по кредиту становила 16362.50 грн ( зафіксовано умовами додаткової угоди № 3 від 20.07.2021 року та з урахуванням вимог п.4.3 договору яким передбачено продовження нарахування відсотків у розмірі передбаченому п.1.3 договору за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня просточення виконання умов. Тобто нарахування відсотків у розмірі 2.50% на добу здійснювалось згідно умов договору починаючи з 27.07.2021 року по 24.10.2021 року. В період з 27.07.2021 року по 29.07.2021 року були нараховані відсотки в розмірі 1227.19 грн та сума заборгованості становила 17589.69 грн. З урахуванням сплачених коштів у сумі 8500 грн сума забогованості зменшилась до 9089.69 грн. Враховуючи право кредитодавця нараховувати відсотки, то в період з 30.07.2021 року по 18.08.2021 року їх розмір становив 4544.85 грн, а сума заборгованості 13634.53 грн. Після сплати 19.08.2021 року коштів у розмірі 2500 грн, сума заборгованості зменшилась та становила 11134.53 грн. За період з 19.08.2021 року по 24.10.2021 року заборгованість відповідно до умов договору становить 29784.87 грн ( сума боргу 11134.53+18650.34).

Оскільки суд апеляційної інстанції розглядає справи виходячи з приписів ст. 367 ч. 1 ЦК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також заявлених позовних вимог в суді першої інстанції то сума стягнутої з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року становить 22787.50 грн, тобто в межах заявлених позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо невірного обрахунку розміру заборгованості через неврахування сплачених відповідачем коштів та нарахування відсотків після закінчення строку діїі договору за зазначеним вище кредитним договором не заслуговують на увагу суду, оскільки всі суми сплачені ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості були враховані, а право нарахування відсотків у період 90 днів після закінчення строку дії договору передбачено п.4.3 у розмірі передбаченому п.1.3 договору.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на висновки Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 року викладені у справі №444/9519/12 щодо заборони кредитодавцю нараховувати відсотки у розмірі визначеному договором після його закінчення не можуть бути застосовані у даному випадку.

Крім того, 6 червня 2021 року було укладено кредитний договір № 594700254 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 у вигляді Кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 17500 грн із наданням першого траншу в сумі 17000 грн одразу після укладення Договору, зі сплатою відсотків у розмірі 229.95% річних, що становить 0.63% від суми кредиту за кожний день користування ним, на строк до 5 липня 2021 року.

Пунктами 1.4 та 1.5 зазначеного вище договору позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту ( отримати черговий Транш) в межах кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові Транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума кредиту за цим договором складається з суми кредиту ( Траншів), отриманих протягом всього строку дії договору.

В п.1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п.1.7 Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.

Пунктами 1.9 та 1.9.1, 1.9.2 передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавця проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку, визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 229.95 % річних, що становить 0.63% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 463.42%, що становить 1.27% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, Кредитодавець за своїм вибором може надати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті.

Також сторони кредитного договору в п. 1.9.3 передбачили, що якщо позичальник користується кредитом після зазначеного дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору умови нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620.50% річних, що становить 1.70% в день від суми кредиту за кожен день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавця різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст.212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язання по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8 цього договору Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1.70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору.

Позивачем на підтвердження виконання умов кредитного договору від 6 червня 2021 року № 594700254 було надано платіжне доручення від 06.06.2021 року відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ коштів у сумі 17000 грн на платіжну картку № НОМЕР_2 належну ОСОБА_1 , а також платіжне доручення від 15.06.2021 року про перерахування на цю ж платіжну картку коштів у сумі 500 грн.( а.с.107,108)

Відповідач не заперечує факту отримання коштів та укладення кредитного договору від 6 червня 2021 року № 594700254.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с.30), за яким ТОВ «Таліон плюс» набув права вимоги ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором від 6 червня 2021 року № 594700254, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

В свою чергу 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 (а.с.31-32), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Виходячи з умов вищезазначеного договору та фактичних обставин справи, колегія суддів цивільної палати апеляційного суду приходить до висновку про те, що відповідачу були надані кредитні кошти 06.06.2021 року у сумі 17000 грн з відсотковою ставкою 0.63 від суми кредиту за кожний день користування ним, на строк до 06.07.2021 року, в подальшому протягом дисконтного періоду дії договору було збільшено суму кредиту в межах кредитного ліміту та отримано відповідачем кошти 15.06.2021 року в сумі 500 грн. Позичальник ОСОБА_1 після закінчення дисконтного періоду, тобто до 06.07.2021 року ( день закінчення кредитного договору) не сплатив відсотки за користування кредитом, а тому йому відповідно до умов договору, а саме п. 1.9.3 було проведено перерахунок нарахованих відсотків з 0.63% ( 229.95% річних ) до 1.70% (620.50% річних) , що становить 8925 грн ( 17500 грн х620.50% х 30:365:100).

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка полягає у тому, що відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України у кредитному договорі може бути передбачено сплату процентів за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Такі проценти може бути стягнуто кредитодавцем і після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 5017/1987/2012).

Пунктом 1.12.2 вище зазначеного договору сторони передбачили, що з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839.50% річних, що становить 2.30% в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Право нарахування відсотків у збільшеному розмірі після закінчення строку дії кредиту передбачено п.1.12.1 договору за яким сторони погодили, що зобов`язання щодо основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше наж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду.

Таким чином, проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору ( після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.

Виходячи з умов договору від 6 червня 2021 року № 594700254 сторони передбачили розмір відсотків нарахування яких можливе після закінчення строку дії договору та визначили що протягом 90 днів після закінчення договору буде нараховуватись саме такий розмір відсотків.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відсотки нараховувались до 31березня 2023 року та визначені позивачем у розмірі 49650 грн.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким нарахуванням відсотків та проводить власний обрахунок виходячи з умов договору за яким сума заборгованості по кредиту становить 17500 грн, сума відсотків розрахованих відповідно до п. 1.9.3 становить 8925 грн та сума відсотків розрахованих відповідно до п.1.12.1 та п.1.12.2 становить 36225 грн, що загалом становить 45150 грн заборгованості по відсотках.

Отже сума заборгованості за даним кредитним договором, становить 62650 грн.

На спростування доводів апеляційної скарги позивачем надано витяг з реєстру прав вимоги № 150 від 07.09.2021 року за яким ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимогищодо кредитного договору від 6 червня 2021 року № 594700254.

Колегія суддів апеляційного суду проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження прав вимоги позивача за кредитним договором №6 червня 2021 року № 594700254 приходить до висновку, що матеріали справи містять відповідні договори факторингу які укладені між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» від 28.11.2018 року № 28/1118-01, а в подальшому між ТОВ « ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 20.10.2022 року за № 20102022 , витяги з реєстрів боржників, платіжні доручення про сплату за придбання прав вимоги приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги про відсутність доказів переходу прав вимоги до позивача за вище зазначеним договором є безпідставними. Крім того, зазначені договори факторингу не визнані в судовому порядку не дійсними.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо нарахування позивачем відсотків поза строком дії договорору у розмірі передбаченому умовами договору. Отже рішення суду в частині визначення суми заборгованості за кредитним договором від 6 червня 2021 року № 594700254 підлягає зміні з зменшенням суми заборгованості з 67150 грн до 62650 грн.

Також між ТОВ « ГОУФІНГОУ» та відповідачем 31 липня 2021 року було укладено кредитний договір № /453084 за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 4000 грн. 00 коп. зі сплатою 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу, на строк до 15.08. 2021 року.

Укладений кредитний договір складається з Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/453084 (а.с.39), додатку № 1 до договору (а.с.39-40).

Додатком № 1 передбачено реальну відсоткову ставку на рівні 359468.97% та загальну вартість кредиту в розмірі 5600 грн з яких 4000 грн сума кредиту та 1600 грн сума нарахованих відсотків.

Пунктом 4.3 вище зазначеного договору сторони передбачили, що у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п.1.2 цього договору та/або в додатку до цього Договору, проценти передбачені в п.1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня просточення.

Даний договір відповідачем підписаний електронним підписом 31.07.2021 року . Заперечень відповідача щодо не підписання договору та неотримання коштів за договором матеріали справи не містять.( а.с.103)

19 квітня 2022 року між ТОВ ТОВ « ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г (а.с.42-43), за яким позивач набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року (а.с.44) підтверджується передача позивачу реєстру боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19 квітня 2022 року (а.с.45), розрахунку заборгованості за Кредитним договором № /760658 від 31 липня 2021 року (а.с.46) заборгованість ОСОБА_1 за період з 19 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року становить 14600 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу 4000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками 10600 грн.

Колегія апеляційного суду також не погоджується з наданим позивачем розрахунком та проводить власний розрахунок виходячи з умов договору : 4000 сума заборгованості, 1600 відсотки нараховані в межах дії договору та сума нарахованих відсотків у відповідності до п.4.3 договору 8900 грн, що загалом становить 10500 грн.

Таким чином розмір заборгованості за кредитним договором № /760658 від 31 липня 2021 року становить 14500 грн.

Колегія суддів апеляційного суду також не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно нарахування відсотків поза межами строку дії договору, оскільки таке право було погоджено сторонами та відповідає приписам ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки за укладеними договорами факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набула права вимоги за кредитними договорами № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, 6 червня 2021 року № 594700254 , № /760658 від 31 липня 2021 року на тих умовах на яких було укладено ці договори з позичальником, то позивач має право на стягнення з ОСОБА_1 свою користь за кредитним договором № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року заборгованість у розмірі 22787.50 грн, за договором 6 червня 2021 року № 594700254 у розмірі 62650 грн , за договором № /760658 від 31 липня 2021 року року у розмірі 14500 грн, а всього 99937.50 грн.

Отже, рішення суду підлягає зміні в частині визначення суми заборгованості за кредитними договорами, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 104537.50 грн. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 99937.50 грн , тобто позовні вимоги задоволено на 95.6 %. При зверненні до суду з позовом товариством сплачено 2684 грн судового збору (а.с.1). У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2565.90 грн судового збору за розгляд справи судом першої інстанції (2684 грн х 95.6%).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір заборгованості визначений до стягнення до 7155 грн. Судом апеляційної інстанції стягнуто заборгованість за кредитними договорами договорами № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, 6 червня 2021 року № 594700254 , № /760658 від 31 липня 2021 року на загальну суму 99937.50 грн, що становить 6.8% від оспорюваної суми. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 4026 грн (а.с.149). Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 273.76 грн (4026 грн х 6.8 %) судового збору за апеляційний розгляд справи.

За приписами ч.10 ст.141 ЦК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2292.14 грн судового збору (2565.90 - 273.76).

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 липня 2023 року змінити в частині визначеної до стягнення суми заборгованості та в частині судового збору, зменшивши загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 за кредитними договорами № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року, 6 червня 2021 року № 594700254 , № /760658 від 31 липня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з

104537.50 грн до 99937.50 грн, з яких за кредитним договором № 19880-05/21 від 31 травня 2021 року заборгованість у розмірі 22787.50 грн, за договором 6 червня 2021 року № 594700254 у розмірі 62650 грн , за договором № /760658 від 31 липня 2021 року року у розмірі 14500 грн, а також зменшивши розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору з 2684 грн до 2292.14 грн .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: