Справа №709/944/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Левченка В. В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В. Г.,

представника заявника - Копійки І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

В провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування зазначено, що заявник з 2006 по 2010 рік проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . Запис про батька дитини був зроблений заявником у відповідності до вимог

ст. 135 СК України зі слів матері. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для призначення пенсії по втраті годувальника для дитини.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Головуючим в судовому засіданні поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту батьківства заявнику потрібно для призначення пенсії по втраті годувальника для дитини, а тому дана заява має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Представник заявника Копійка І. М. в судовому засіданні при вирішенні даного питання покладалась на розсуд суду.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Заінтересована особа відділ ДРАЦС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явиласі, подала до суду листа про розгляд справи за відсутності їх представника. При розгляді заяви покладалась на розсуд суду.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, суд дійшов такого висновку.

У даній справі предметом судового розгляду є вимоги, заявлені в порядку окремого провадження, про встановлення факту батьківства загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , для отримання в подальшому пенсії по втраті годувальника.

Так згідно положень ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пункт 5 частини 2 цієї статті передбачає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, ч. 6 ст. 294 ЦПК України передбачає якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи слідує, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства для реалізації права на отримання пенсії по втраті годувальника.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів ПФУ, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду України.

Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом , відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22 грудня 2014 року № 28-2.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його управління в районах, містах є суб`єктами владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Отже вимога заявника у цій справі пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для призначення та виплати соціальних платежів, а саме - пенсії по втраті годувальника, і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Відповідно, суд приходить до висновку про те, що даний спір стосовно права на отримання пенсії по втраті годувальника є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

При цьому заявнику слід звернути увагу на те, що з правових висновків ВС у постанові від 22.03.2023 у справі №290/289/22, які в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими для врахування судами, вбачається, що вирішення усіх без винятку спорів з приводу виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, має здійснюватися також у порядку адміністративного судочинства.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає до закриття якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255-256, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту батьківства- закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд її вимог відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя В. В. Левченко