Справа № 357/1546/23
Провадження № 2/357/1008/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі

20 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя Цукуров В.П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Коваля О.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зима Наталія Федорівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2023 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.

14.02.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження.

21.03.2023 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

19.04.2023 року ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зими Н.Ф.: реєстр нотаріальних дій, у якому зареєстровано довіреність від 16.12.2016 року за номером 2108, від імені ОСОБА_2 ; оригінал довіреності від 16.12.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за номером 2108, виданої від імені ОСОБА_2 ; оригінал заяви ОСОБА_2 про анулювання довіреності від 16.12.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за номером 2108; оригінал заяви ОСОБА_2 від 03.08.2020 року про видачу копії довіреності від 16.12.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за номером 2108; оригінал заяви ОСОБА_2 від 29.07.2020 року про видачу копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.03.2017 року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за номером 879; належним чином завірену копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.03.2017 року, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за номером 879. Витребувано у ОСОБА_3 оригінал довіреності від 16.12.2016 року, зареєстровану в реєстрі за номером 2108, якою ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником.

08.05.2023 року до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача адвоката Водолагіна С.М. надійшло клопотання, у якому останній, поряд із іншим, просив зупинити провадження у даній справі, у зв`язку із тим, що позивач ОСОБА_2 проходить службу в Головному управлінні Національної гвардії України. На підтвердження указаної обставини до клопотання додано копію посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 06.03.2019 року, відповідно до якого його пред`явник має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

24.05.2023 року ухвалою суду витребувано у Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області копії документів, на підставі яких державним реєстратором Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Леоненко О.А. 10.03.2017 року було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:0040, номер запису 19434307, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 204.

28.06.2023 року у підготовчому судовому засіданні було розпочато розгляд клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі та оголошено перерву для надання представником позивача доказів перебування позивача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

20.07.2023 року у підготовче судове засідання ані позивач, ані його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. На адресу суду повторно надійшло направлене засобами поштового зв`язку клопотання представника позивача, у якому посилаючись на перебування позивача на військовій службі, представник просив суд зупинити провадження у даній справі на підставі ст.251 ЦПК України, а підготовче засідання провести 20.07.2023 року без участі позивача та його представника. До клопотання приєднано довідку №3176 від 12.07.2023 року, підписану начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_4 .

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Зима Н.Ф. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання представника позивача, оскільки надана ним довідка не містить передбачених законом відомостей, які б зумовили зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із приєднаної до клопотання довідки №3176 від 12.07.2023 року, підписаної начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_5 , її видано старшому сержанту ОСОБА_2 в тому, що він дійсно з 06.09.2018 року по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Також у матеріалах справи міститься копія посвідчення на ім`я ОСОБА_2 про те, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В силу вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У той же час, випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

За змістом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У такому випадку провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

ЄСПЛ зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що зупинення провадження у справі повинно сприяти принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Зупиняючи провадження у даній справі до закінчення воєнного стану або закінчення підстав, які стали підставою для такого зупинення, треба врахувати, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

У той же час, всупереч наведеним вимогам закону надані представником позивача письмові докази не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військової частини, в якій позивач перебуває на військовій службі. Тобто довідка військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Аналогічний висновок наведено в судових рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.11.2022 року у справі №753/19628/17 (провадження № 61-9218св22) та від 17.01.2023 року у справі №501/1699/17 (провадження № 61-17764св21).

Суд зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).

Отже, суд, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав визначених статтею 251 ЦПК України, не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а повинен дотриматися розумності тривалості судового провадження.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року).

ЄСПЛ також наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Крім того, інтереси позивача у даній справі представляє професійний адвокат, який вже здійснював і може відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України здійснювати від його імені його процесуальні права та обов`язки у справі.

Таким чином, правові підстави для задоволенні клопотання представника позивача адвоката Водолагіна С.М. про зупинення провадження у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.2, 3, 251, 258-260, 263, 352-353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Водолагіна С.М. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зима Наталія Федорівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя В. П. Цукуров