Житомирський апеляційний суд
Справа №358/37/19 Головуючий у 1-й інст. Стрілецька О.В
Категорія 84 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира Стрілецької О.В., від 02 грудня 2022 року

у цивільній справі № 358/37/19 за поданням виконуючого обов`язки начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М. про оголошення розшуку дитини - ОСОБА_2 за виконавчими документами про відібрання дитини, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 року виконуючий обов`язки начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєв М. звернувся до суду з поданням. Просив оголосити в розшук дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №62772293 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Богунським районним судом м. Житомира 24.07.2020 року, у цивільній справі № 358/37/19 про зобов`язання ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_3 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, боржник рішення суду протягом тривалого часу не виконує, в ході проведення виконавчих дій згідно Актів державних виконавців від 27.01.2022 р., 02.02.2022 р., 04.02.2022 р., 07.02.2022 р., 16.02.2022 р., 17.02.2022 р., 22.02.2022 р., 19.07.2022 р. двері за місцем проживання ОСОБА_1 з хлопчиком ОСОБА_4 ніхто не відчиняє, повідомлення про виклик до державного виконавця боржник не отримує. Зі змісту відповіді з Державної прикордонної служби вбачається, що боржник за виконавчим провадженням ОСОБА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнули державний кордон України в пункті пропуску «Шегині».

Заявник вказував, що такі дії боржника свідчать про ухилення від виконання виконавчого листа про зобов`язання передати дитину матері та про перешкоджання у здійсненні виконавчих дій.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року подання задоволено. Оголошено розшук дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 09.01.2019 року, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Направлено копію ухвали суду для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

У поданій через свого представника ОСОБА_5 апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу судді скасувати. На думку апелянта, ухвала судді суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги факт проживання дитини з батьком, наявність рішення Броварського районного суду Київської області від 09.09.2022 року справа №361/9880/21, та довідку ОСББ «Теплий стан» №44 про склад сім`ї ОСОБА_1 , про те, що малолітній син дійсно без реєстрації проживає разом з батьком. Крім того, на думку апелянта, оскаржуваною ухвалою порушується його право як громадянина України, батька, щодо вільного пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України, збереження сина його морального та психоемоційного стану.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.

Відповідно до пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25 квітня 2012 року невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

В силу усталеної практики Європейського Суду з прав людини, яку згідно ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ як джерело права, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Зі змісту роз`яснень, наданих Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 01.07.2015 року, вбачається, що під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За правилами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За правилами ст.438 ЦПК України розшук дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

В даному випадку судом встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження №62772293 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Богунським районним судом м. Житомира 24.07.2020 року, по цивільній справі № 358/37/19 про зобов`язання ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_3 малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Боржник рішення суду з 10.08.2020 року не виконує, будь-якого підтвердження виконання вимог виконавчого документа не надано.

На виконання зазначеного вище виконавчого листа державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) проведені виконавчі дії на підставі Закону України «Про виконавче провадження».

В ході проведення виконавчих дій згідно Актів державних виконавців від 27.01.2022 р., 02.02.2022 р., 04.02.2022 р., 07.02.2022 р., 16.02.2022 р., 17.02.2022 р., 22.02.2022 р., 19.07.2022 р. здійснювались виходи за місцем можливого проживання дитини за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , проте за даним адресами жодного разу двері ніхто не відчинив.

Державним виконавцем неодноразово направлялись рекомендованою поштовою кореспонденцією виклики боржника до державного виконавця. Проте поштові відправлення повернулись не врученими.

На запити державного виконавця надійшли відповіді з Державної прикордонної служби України від 08.09.2022 р. та від 26.09.2022 р., зі змісту яких вбачається, що 28.05.2022 року боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнули державний кордон України в пункті пропуску «Шегині». Станом на день надання відомостей інформація про повернення боржника з хлопчиком на територію України відсутня.

Разом з тим, боржник достовірно обізнаний з тим, що згідно з постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю, ОСОБА_1 зобов`язано повернути дитину матері. Але, не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до суду касаційної інстанції і відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.10.2020 року постанову Житомирського апеляційного суду залишено без змін.

Водночас, протягом тривалого часу, а саме з 08.07.2020 року судове рішення залишається не виконаним, дитина матері не повернута. Крім того, матеріалами, долученими до подання державного виконавця, підтверджується, що ОСОБА_1 без достатніх на те правових підстав, знаючи, що місце проживання малолітньої дитини згідно судового рішення визначено з матір`ю, незважаючи на те, що він зобов`язаний повернути дитину матері, виїхав з хлопчиком за межі території України, що свідчить про те, що він свідомо вчиняє дії, направлені на ухилення від виконання судового рішення.

Отже, зважаючи на те, що боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує, вжиті державним виконавцем заходи по виконанню рішення не дали будь-яких результатів, місце знаходження та місце проживання дитини невідоме, виконати рішення суду, яке є обов`язковим для виконання, є неможливим, оскільки боржник ОСОБА_1 вивіз хлопчика поза межі території України, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з метою забезпечення виконання судового рішення подання державного виконавця про розшук дитини ОСОБА_2 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.09.2022 по справі №361/9880/21, яким визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , за місцем його проживання або реєстрації, апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже вказана обставина не може бути підставою для припинення обов`язку ОСОБА_1 передати матері ОСОБА_3 малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за іншим судовим рішенням, яке є чинним.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена суддею із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді: