Справа №:755/3068/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючої судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - ПрАТ «СК «УНІКА») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з нього на користь ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 35 376,66 грн. та сплачений судовий збір. Позов просять розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутністю представника позивача за наявними у справі доказами.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Аустеніт Трейд» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» № 030229/4100/0000056 (далі - Договір), предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 43 AMG», державний реєстраційний номер (д.р.н.) НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхувальнику страхове відшкодування.

Позивач зазначає, що згідно довідки Національної поліції України № 917686 та постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі № 755/20554/19, 16 грудня 2019 року о 14 год. 01 хв. в м.Києві, Броварський проспект, вул. Братиславська сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобілів: «Volkswagen Transporter», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та «Mercedes-Benz GLE 43 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Водій ОСОБА_4 керував автомобілем з порушенням п.13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Постановою суду водія ОСОБА_2 визнано винним у даній ДТП, накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП.

На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування наземного транспорту, складено 27 січня 2020 року страховий акт № 00324444; визначено розмір страхового відшкодування в сумі 133 382,22 грн. на підставі Звіту № 1848 від 06 лютого 2020 рок про вартість матеріального збитку. ПрАТ «СК «Уніка» прийняла рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування. Платіжним дорученням № 133877 від 31 січня 2020 року підтверджується безготівкове перерахування страхової суми у 133 382,22 грн. на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц СП».

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Transporter», д.р.н. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» відповідно до полісу № ЕР 100443024 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 130 000,00 грн., франшиза 2000,00 грн. ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» відшкодувало ПрАТ «СК «Уніка» 98 0055,56 грн.

Позивач вказує, що на підставі ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «По страхування» до нього перейшло право вимоги до відповідача в порядку суброгації. Решта страхового відшкодування у розмірі 35 376,66 грн. відлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (а.с.75,76).

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 90617549 від 20 березня 2023 року, місце реєстрації ОСОБА_2 з 23 березня 2017 року: АДРЕСА_1 (а.с.78).

Повідомлення про розгляд справи, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

В силу положення п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила іншої адреси. Крім того, відповідач повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на вказане, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, проте він в судове засідання на розгляд справи повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, за матеріалами справи 22 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Аустеніт Трейд» було укладено Договір добровільного страхування на наземного транспорту «КАСКО CORPORATE» № 030229/4100/0000056 (далі - Договір), відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Mercedes-Benz GLE 43 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , страхова сума 1 540 000,00 грн. (а.с.14,15). Також, 22 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Аустеніт Трейд» було укладено доповнення № 1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 030229/4100/0000056 від 22 жовтня 2019 року (а.с.18).

Із довідки УПП у м. Києві НП України № 7917686 від 21 січня 2020 року вбачається, що 16 грудня 2019 року о 14 год. 01 хв. в м. Києві, Броварський проспект, вул. Братиславська сталась ДТП за участю автомобілів: «Volkswagen Transporter», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та «Mercedes Benz GLE 43 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 ДТП сталось внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 п.13.1. Правил дорожнього руху України (а.с.29).

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі № 755/20554/19 встановлено, що 16 грудня 2019 року о 14 год. 01 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по Броварському проспекту в м.Києві не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz GLE» д.р.н. НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним в дорожньо-транспортній пригоді даною постановою визнано ОСОБА_5 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.32).

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію, транспортний засіб «Mercedes-Benz GLE 43 AMG», д.р.н. НОМЕР_1 , належить ТОВ «Аустеніт Трейд» (а.с.36).

19 грудня 2019 року до ПрАТ СК «УНІКА» подано заяву № 00332444 ОСОБА_3 з повідомленням про подію ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування; 11 лютого 2020 року - заяву № 27076 про виплату страхового відшкодування (а.с.33,66).

Судом встановлено, що автомобіль «Volkswagen Transporter», д.р.н. НОМЕР_2 , забезпечено відповідно до страхового полісу № ЕР № 100443024, страховою компанією ПрАТ СК «ВУСО» (а.с.30).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього закону визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно звіту № 1848 від 06 лютого 2020 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу «Mercedes-Benz GLE 43 AMG», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 117 803,52 грн. (а.с.39-60). Згідно рахунку № від 27 січня 2020 року вартість ремонтних робіт - 141 082,22 грн (а.с.62,63).

ПрАТ «СК «УНІКА» 30 січня 2020 року склало акт № 00332444, за яким сума страхового відшкодування становить 133 382,22 грн. (а.с. 64).

Відповідно до платіжного доручення від 18 лютого 2020 року № 4797 ПрАТ «СК «ВУСО» перерахувало на розрахунковий рахунок ПрАТ «СК «УНІКА» 98 005,56 грн., призначення платежу: страхове відшкодування за полісом № 100443024 від 14 листопада 2019 року, страхувальник ОСОБА_6 (а.с.67).

Платіжним дорученням № 133877 від 31 січня 2020 року підтверджується перерахування страхової суми у розмірі 133 382,22 грн. на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц СП», призначення платежу: страхове відшкодування за договором № 030229/4100/0000056 від 22 жовтня 2019 року без ПДВ, ТОВ «Аустеніт Трейд» (а.с.65).

Отже, за матеріалами справи ПрАТ «СК «ВУСО» сплатила ПрАТ «СК «УНІКА», в порядку страхового відшкодування, страхову суму відповідно до ліміту відповідальності суму з урахуванням франшизи у розмірі 98 005,56 грн.

02 березня 2023 року ПрАТ «СК «УНІКА» направляла відповідачу досудову вимогу № 27076 на суму 35 376, 66 грн. (а.с.68,69), однак відповіді від відповідача не було отримано.

Частинами 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач зазначає, що оскільки розмір заподіяних відповідачем збитків перевищує ліміт відповідальності страховика за полісом різниця між фактичним розміром шкоди та страховою сумою, яку має відшкодувати відповідач, становить 35 376,66 грн.

Згідно положень статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 27 постанови від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також статтею 993 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами статті 1191 ЦК України.

З наведеного слідує, що до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора, до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідач в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1194 ЦК України, набув права зворотної вимоги до відповідача, як винуватця ДТП. Відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення ст. 1166 ЦК України є деліктним зобов`язаннями.

Також за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статті 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування від 22 жовтня 2019 року № 030229/4100/0000056 перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди у розмірі 35 376,66 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., сплата якого документально підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 993, 1166, 1187, 1194 ЦК України, статтею 27 Закону України «Про страхування», статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265,274,279, 354,355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на відшкодування матеріальної шкоди 35 376 (тридцять п`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , адреса: 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6, літ.В.

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10 липня 2023 року.

Суддя А.В.Слободянюк