Справа №442/6643/23
Провадження №2/442/1321/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якої діє представник адвокат Солдаткін Олександр Сергійович, до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивує тим, що 17.11.1999 уклала шлюб з ОСОБА_1 . За час подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина з матір`ю проживають за кордоном. Припинилися шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Сім`я розпалася та існує формально. Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дочки не надає, хоча є працездатним, має стабільний дохід та на утриманні інших осіб не має. Вважає, що подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб, а також стягувати з відповідача аліменти на дочку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн щомісячно, а також судові витрати.

У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у відсутності позивача та її представника, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, хоча, як пояснив, йому невідомі та незрозумілі причини подання позивачем такого позову, оскільки матеріально забезпечував сім`ю. Зазначив, що ще одна їхня спільна дитина - дочка ОСОБА_4 померла у вересні 2023 року. Коли остання перебувала на стаціонарному лікуванні, він приїжджав до неї, але дружина йому взагалі нічого не повідомила про свої наміри звернутися до суду. Вважає, що питання утримання неповнолітньої дитини вони могли вирішити самостійно, без судового позову, тому заперечив щодо стягнення з нього понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу. Доповнив, що позивачка не працює і не працювала, а тому він завжди надав їй кошти для потреб сім`ї. Зокрема, він залишав їй свою банківську картку зі значною сумою коштів на рахунку для особистого користування. У зв`язку з цим, вважає недоречним повертати позивачу витрати на адвоката, послуги якого оплачені за його ж кошти. Тому просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 17.11.1999 у Центральному віддлі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис №2185.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1888, її батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №1049, її батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.11.2003 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки - підтвердження навчання у школі від 21.08.2023, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учиницею 3А класу Початкової школи №15 ім. Броніслава Чеха у м.Єленя Гура, Польща. Зарахована до школи 15.03.2022.

Згідно з договором оренди квартири, що укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , орендодавець здав в оренду і надав у користування квартиру за адреслою: АДРЕСА_2 , на період з 01.03.2023 по 31.12.2023. Орендна плата становить 2500 польських злотих на місяць.

З медичної довідки Відділення паліативної медицини, Ковари, від 13.04.2023 вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено діагноз: неоперабельна пухлина головного мозку, важкий стан пацієнтки, вимагає госпіталізації у Відділення паліативної медицини.

До позовної заяви також додані платіжні інструкції за 2023 рік, як доказ понесених нею витрат на освітні послуги дочки ОСОБА_3 , на комунальні послуги, фіскальні чеки про понесені витрати на продукти харчування, одяг, взуття.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприжємців та громадськиїх формувань станом на 15.08.2023, основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 : 47.82 роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям, додаткові: 47.89 роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами.

Як вбачається з довідки військової частини № НОМЕР_4 Національної гвардії України від 04.04.2022 за №2281, ОСОБА_1 , 1974 року народження, проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині № НОМЕР_4 Національної гвардії України з 29.03.2022, наказ №82.

Відповідно до листа з додатками Головного сервісного центру МВС, ОСОБА_1 на праві власності належать транспортні засоби ГАЗ 2752-104, н.з. НОМЕР_5 , Daewoo Nexia, н.з. НОМЕР_6 .

Згідно листів ГУ ДПС у Львівській області від 11.10.2023 та ГУ ДПС у м. Києві від 10.10.2023, надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року відносно ОСОБА_1 .

Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Таким чином, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем мають формальний характер, суперечать інтересам позивача, зважаючи на те, що відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, а тому позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2023 рік" прожитковий мінімум на одну особу з 1 січня для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 гривні.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, положення ст. 180 СК України, згідно з якими обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, вік та потреби неповнолітнього.

Також з урахуванням вимог ч. 2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі.

Як вже згадано вище, при вирішенні позову суд також враховує майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, має дохід, у матеріалах справи відсутні докази про його інші аліментні зобов`язання та утримання ним осіб, враховуючи ті обставини, що батьки проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, зважаючи на її матеріальний стан та на об`єктивну потребу неповнолітньої дитини у забезпеченні належного матеріального утримання, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів слід задоволити. Відтак, з відповідача підлягають до стягнення аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 10000 грн щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо стягнення з відповідача витрат на перекладача в зазначеному позивачем розмірі 1824,00 грн, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати, пов`язані із залученням перекладачів відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Як доказ оплати послуг перекладача стороною позивача надано рахунок-фактуру №СФ-0000389 від 31.08.2023 на суму 874,80 грн., рахунок-фактуру №СФ-0000375 від 22.08.2023 на суму 950 грн. за переклад з польської мови на українську, засвідчення печаткою перекладу, платіжними інструкціями від 22.08.2023, 31.08.2023, де призначення платежу: оплата перекладу відповідно до Рахунків-фактури від 22.08.2023, 31.08.2023.

Наведені документи підтверджують в повному обсязі понесення витрат на перекладача позивачем в межах судового розгляду справи.

Ураховуючи наведене та на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача 1824,80 грн витрат на послуги перекладача.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у вказаному позивачем розмірі 8000,00 грн, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У даній справі участь адвоката, який представляє інтереси позивача, і факт надання правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги від 18.08.2023, актом прийняття-передачі наданих послуг від 23.08.2023 на суму 8000 грн., а саме: підготовка та подання позовної заяви - 8000 грн., платіжною інструкцією від 18.08.2023.

При цьому, суд зазначає, що вказана справа не відноситься до складних справ, відтак розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження; підготовка документів у такій не потребує значного часу. Отже, зважаючи на заперечення відповідача щодо компенсації понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, виходячи з принципу обгрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Також, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову в частині стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1073,60 грн. судового збору, а також50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в частині розірвання шлюбу в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 142, 264, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 листопада 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис за №2185.

Стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 10000 (десять тисяч) грн щомісяця, починаючи з 19.09.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 536,80 грн сплаченого судового збору, 1824,80 грн (одну тисячу вісімсот двадцять чотири гривні 80 копійок) - витрат на послуги перекладача, та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 1073,60 грн судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.11.2023.

Суддя Грицай М.М.