Справа № 466/6065/18 Головуючий у 1 інстанції Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/2113/22 Доповідач в 2-й інстанції Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

відповідачки ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Зими І.Є. від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.12.2012 р. у Шевченківському відділі РАЦСу Львівського МУЮ, актовий запис № 558.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що до суду першої інстанції було подано пояснення свідків, які підтверджують те, що відповідач з позивачем проживали спільно однією сім`єю, вели спільний побут. Також, судом першої інстанції проігноровано додану до заяви про перегляд заочного рішення відповідь № 3 від 18.02.2022 року, голови правління КСТ Цементник на адвокатський запит, згідно якої позивач та відповідачка постійно проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту смерті позивача. До заяви про перегляд заочного рішення були долучені фотографії зроблені в період часу 2019 - 2021 pp., на яких відповідачка та позивач разом відпочивають. Звертає увагу на те, що відповідачка та позивач проживали спільно однією сім`єю свідчить і те, що ОСОБА_1 , отримано довідку від Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гринишин Л.Б., від 09.02.2022 року про те, що Гринишин Л.Б. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, 09.10.2018 року за реєстровим №351 було засвідчено справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про те, що останній відомо про укладення її чоловіком ОСОБА_4 договору позики та надано згоду на укладення. Однак такий доказ судом першої інстанції було проігноровано. Така поведінка позивача може свідчити проте, що і сам позивач не знав про розлучення, та позовної заяви до суду не подавав. На думку апелянта, не враховано судом першої інстанції і те, що позивач та відповідачка спільно отримували позику в банку на лікування позивача 09.08.2017 року і оплачували спільно даний кредит до 10.07.2018 року. Також, вказує на те, що в матеріалах справи знаходиться поліс № 205209955 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.07.2021 року з якого вбачається, що ОСОБА_4 укладав даний договір страхування на автомобіль марки Tianma KZ6485EA державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копію якого також долучається. Це також: вказує на те, що ОСОБА_4 продовжував проживати спільно та користувався спільним майном з ОСОБА_1 , і вказує на те, що ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_1 не знали про існування рішення про розірвання шлюбу. За таких обставин, апелянтом було представлено суду письмові пояснення свідків, письмові докази в тому числі і відповідь від приватного нотаріуса, а також інші докази, які підтверджують факт проживання однією сім`єю, та те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не був розірваним.

Заяви ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи та про допит свідків колегія суддів відхилила, зважаючи на те, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції належним чином (що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення а.с. 16) та в суді апеляційної інстанції додатково повідомила, що їй надходили sms-повідомлення із суду першої інстанції про розгляд справи, однак вона не надала їм значення. Тому, відповідачка не була позбавлена права заявити такі клопотання в суді першої інстанції та жодних поважних причин неподання таких в суді першої інстанції нею не наведено. Суд же апеляційної інстанції вправі задовольнити такі заяви (клопотання) лише у випадках коли такі безпідставно не було задоволено судом першої інстанції або у випадку коли заявленню таких перешкоджали об`єктивні причини, що не залежали від волі особи, яка такі заявляє, однак таких судом апеляційної інстанції не встановлено та не наведено таких і стороною відповідачки, зокрема і в заявах.

Клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи з підстав неотримання апеляційної скарги та відсутності її представника колегія суддів вважала необґрунтованим та відхилила, оскільки як вбачається із матеріалів справи третій особі з 22.12.2022 року було відомо про час та місце судового розгляду, також, цього ж числа їй надсилалися відповідні документи, зокрема, і апеляційна скарга, зважаючи на вказане вказана особа взмозі була протягом тривалого періоду (більш ніж місяць), забезпечити участь свого представника в судове засідання, достеменно з`ясувати суть розгляду та отримати додатково копії процесуальних документів. Невчинення таких дій колегія суддів вважала зловживанням нею своїми процесуальними правами. Окрім цього будь-яких доказів про зайнятість представника третьої особи надано не було.

Судом, також, постановлено на обговорення питання про закриття апеляційного провадження у справі.

Відповідачка та її представник стосовно закриття апеляційного провадження заперечили та вважали, що справа може бути розглянута незважаючи на смерть сторони у спорі. Третя ж особа вважала, що таке апеляційне провадження підлягає закриттю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представника на підтримання апеляційної скарги, третьої особи в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги та інших письмових та усних заяв та пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважала, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.57).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Допускається правонаступництво у справі за позовами про право, яке за своєю природою є майновим та тісно не пов`язані з особою суб`єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2018р. ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив розірвати шлюб між ним ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований 11 грудня 2012 р. у Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського МУЮ, актовий запис № 558.

Свої вимоги мотивував тим, що спільних дітей від шлюбу немає, протягом останніх років подружнє життя із відповідачем у них не складалось, вони зрозуміли, що мають протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між ними вплинуло на їх сімейні стосунки. З 2015 року вони проживають окремо, з того часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство.

З наведеного вище вбачається, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами не допускають правонаступництва, оскільки спір стосувався особистих прав позивача на перебування у шлюбі, що нерозривно пов`язані з його особою. Смерть позивача мала місце після ухвалення оскаржуваного рішення, що унеможливлює вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із його смертю та недопущення правонаступництва у спірних правовідносинах.

Таким чином, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами щодо розірвання шлюбу не допускають правонаступництва, так як нерозривно пов`язані з особою позивача, як і немає передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених ст.ст. 255, 377 ЦПК України підстав для закриття апеляційного провадження у справі.

Зважаючи на наведене, відсутність однієї із сторін у спорі та неможливість її заміни правонаступником, апеляційний розгляд не може бути продовженим, а апеляційне провадження відповідно підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 377, 381 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра