ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Обідіної О.І., Прядкіної О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діють представники - адвокат Ткаченко Анна Володимирівна та адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року (повний текст рішення складено 14 березня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2003 року позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було задоволено повністю та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки, починаючи з 26 червня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття.

У добровільному порядку боржник відмовився від виконання даного обов`язку тому, з метою примусового виконання, ОСОБА_1 25 вересня 2003 року був отриманий виконавчий лист №АЕ-40, виданий Семенівським районним судом Полтавської області, згідно якого ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2003 року і до повноліття дитини.

По виконанню даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №39067724, яке станом на сьогоднішній день не завершено та перебуває на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). ОСОБА_2 продовжує умисно не виконувати рішення суду, що набрало законної сили, та перешкоджає його виконанню. Станом на 01 липня 2022 року загальний обсяг заборгованості по сплаті аліментів становить 101478,83 грн.

Станом на день подачі даної позовної заяви до суду відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів на утримання доньки.

Згідно розрахунку загальний розмір пені (неустойки) за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньки на момент подачі позову, починаючи з лютого 2015 року до дня подачі позовної заяви до суду, становить 1938553,24 грн.

З врахуванням положень частини першої статті 196 СК України, позивач прохала суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 101478,83 грн та всі витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач, після уточнення позовних вимог, фактично прохала стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2019 року по 19 вересня 2022 року, тобто за той час, коли спільна донька сторін справи вже проживала з відповідачем та перебувала на його утриманні (забезпечення житлом, побутових та навчальних потреб тощо), тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року не погодилася позивач та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохала суд рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 101478,83 грн та всі витрати, які пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що оскаржуване рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі особа, що її подала наголошує, що позовні вимоги, які викладені у поданій нею позовній заяві у листопаді 2021 року стосувалися стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період з 01 лютого 2015 року по 01 вересня 2019 року. Натомість дана позовна заява від 19 вересня 2022 року стосується стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за період, що не був охоплений попереднім позовом, а саме з 01 вересня 2019 року та до моменту подачі позову 19 вересня 2022 року.

Наголошено, що заборгованість зі сплати аліментів не була погашена відповідачем після набрання законної сили рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року по справі №547/955/21, а отже наявність даного рішення ніяким чином не може впливати на розгляд даної справи.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 101478,83 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2003 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше половини встановленого неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 26 червня 2003 року і до досягнення повноліття дитини (а.с. 12).

Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції відкрито 25 липня 2013 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №АЕ-40 (ВП №39067724), виданого 25 вересня 2003 року Семенівським районним судом Полтавської області (а.с. 15 постанова; а.с. 13-14 виконавчий лист).

Згідно розрахунку по ВП №39067724 станом на 01 липня 2022 року загальний обсяг заборгованості по сплаті аліментів становить 101478,83 грн (а.с. 20-21).

Відповідно розрахунку ОСОБА_1 розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 становить за період до 01 лютого 2015 року - 337316,02 грн, загальний розмір пені (неустойки) за прострочення зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент подачі позову становить 1938553,24 грн (а.с. 04-05).

Згідно уточненого розрахунку ОСОБА_1 неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів (за період з 01 вересня 2019 року по 19 вересня 2022 року) складає 1130474,17 грн. Відповідно до частини першої статті 196 СК України розмір пені (неустойки), що підлягає стягненню, становить 101478,83 грн (а.с. 102).

Згідно заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, по справі №547/955/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн, відмовивши у стягненні неустойки (пені) у більшому розмірі - 27852,43 грн (а.с. 55-58).

Згідно постанови Відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 15 вересня 2022 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000380 від 05 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (а.с. 59).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання.

Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Семенівського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2003 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше половини встановленого неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 26 червня 2003 року і до досягнення повноліття дитини.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо сплати аліментів, станом на 01 липня 2022 року загальний обсяг заборгованості по виконавчому провадженні ВП №39067724 по сплаті аліментів становить 101478,83 грн.

Водночас, згідно заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, по справі №547/955/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5000,00 грн, відмовивши у стягненні неустойки (пені) у більшому розмірі - 27852,43 грн.

З вищевказаного судового рішення вбачається, що позивач зверталася до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, заборгованість по сплаті яких за період з лютого 2015 року по 05 серпня 2019 року складає 101478,83 грн.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, у заочному рішенні вказано й на факт проживання дочки сторін справи із вересня 2018 року із відповідачем у м. Полтава, де ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі, тобто більше року, протягом якого на користь позивача мають стягуватися аліменти для дочки, дочка проживає із їх платником батьком, який поза розумним сумнівом фактично утримує її (забезпечує житлом, побутовими та навчальними засобами, тощо).

Також колегія суддів звертає увагу, що 05 серпня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла свого повноліття, що є причиною для припинення стягнення аліментів на її утримання з відповідача на підставі постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 19 серпня 2003 року.

Колегія суддів наголошує, що згідно положень частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Вищевказаною нормою права передбачено право одержувача аліментів, зокрема на стягнення неустойки (пені) за вказаний період часу: від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Колегія суддів зауважує, що згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи заочне рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 12 січня 2022 року, яке залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року, по справі №547/955/21 та положення вищевказаних правових норм, колегія суддів вважає, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 вересня 2019 року по 19 вересня 2022 року, оскільки за спірний період сплата аліментів є припиненою (з 05 серпня 2019 року ОСОБА_4 є повнолітньою), натомість за попередній період (до 01 вересня 2019 року) стягнення сплати неустойки (пені) було здійснено на підставі судового рішення, що набрало законної сили, що в свою чергу унеможливлює повторне їх стягнення за останній вказаний період.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діють представники - адвокат Ткаченко А.В. та адвокат Нестеренко Н.М., а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діють представники - адвокат Ткаченко Анна Володимирівна та адвокат Нестеренко Наталія Миколаївна залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 липня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна