Справа № 314/2426/23
Провадження № 2-о/314/63/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Бордюг О.О.,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 314/2426/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Заводський районний відділ у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мормуля П.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа: Заводський районний відділ у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області. Заяву обґрунтовано тим, що він станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, а саме у с. Рев`якине Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, однак, був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який було втрачено, за оформленням паспорта громадянина України раніше не звертався. Звернувшись у 2023 році до Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області, він отримав відповідь, згідно з якою, для підтвердження належності до громадянства України йому необхідно надати судове рішення про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. На даний час заявник проживає на території Вільнянського (нині Запорізького) району Запорізької області. Із даною заявою звернувся до суду з метою підтвердження громадянства для отримання паспорта громадянина України.

Ухвалою суду від 02.06.2023 справу прийнято до розгляду за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 був документований паспортами громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року: серії НОМЕР_1 , виданим Дзержинським РВВС міста Кривий Ріг від 05.02.1976; серії НОМЕР_2 , виданим Саксаганським РВВС міста Кривий Ріг від 21.03.1980. Однак, оскільки у ОСОБА_1 відсутній паспорт громадянина колишнього СРСР, а також відсутні відомості про реєстрацію останнього на території України станом на 24 серпня 1991 року, останньому необхідно надати до міграційної служби судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Зазначила, що додані до заяви документи підтверджують факт постійного проживання заявника, Заводський районний відділ у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області не заперечує проти встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, однак остаточне вирішення питання покладає на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявника, його представника, а також представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 вищевказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Суд зазначає, що, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

А стаття 1 цього Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Так, відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на погосподарському обліку в с. Рев`якіне Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області, згідно записів погосподарської книги Веселівської сільської ради за 1991, 1992, 1993, 1994, 1995 роки, по особовому рахунку № НОМЕР_3 , значився головою домогосподарства, про що свідчить відповідь Виконавчого комітету Путивльської міської ради Сумської області № 02-20/868 від 28.04.2023, а також копія погосподаської книги Веселівської сільської ради за 1991, 1992, 1993, 1994, 1995 роки.

З лютого по грудень 1991 року перебував у трудових відносинах із закритим акціонерно-пайовим товариством "Маяк", йому нараховувалась вихододні та заробітна палата, про що свідчать архівні довідки № 774 та № 775 від 19.04.2023, надані КУ "Путивльський міський трудовий архів".

Вказані обставини також підтверджуються листом Заводського районного відділу у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області № 2311-336/2311.1.23 від 29.04.2023, згідно з яким, що ОСОБА_1 був документований паспортами громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року: серії НОМЕР_1 , виданим Дзержинським РВВС міста Кривий Ріг від 05.02.1976; серії НОМЕР_2 , виданим Саксаганським РВВС міста Кривий Ріг від 21.03.1980. Проведеною перевіркою встановлено. що ОСОБА_1 у період з лютого по грудень 1991 року працював на території України, а саме у сільськогосподарському закритому акціонерно-пайовому товаристві "Маяк", а також проживав на території України, перебуваючи на погосподарському обліку в с. Рев`якине Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області.

Отже, досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, свідчать про те, що заявник проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та іншого місця проживання у нього не було.

З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником своїх прав необхідним є визнання факту постійного проживання на території України, і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Заводський районний відділ у місті Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області (адреса місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, 3-А), про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 05.07.2023.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

05.07.2023