Справа № 1005/7134/2012
Провадження № 2-ві/359/17/23
УХВАЛА

03 липня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши заяву представника скаржника адвоката Овсія Дмитра Юрійовича про відвід судді,-

встановив:

1.Суть процесуального питання, що розглядається судом.

06.06.2023 на електронну пошту суду надійшла заява представника скаржника адвоката Овсія Д.Ю. про відвід судді. В обгрунтовання заяви зазначено, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться справа № 1005/7134/2012 провадження № 4-с/359/11 /2023, за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. 25 жовтня 2022 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, під головуванням судді Яковлєвої Л.В., було залишено скаргу без розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року, вказану ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2022 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважають, що суддя Яковлєва І.В. не може брати участь у розгляді цієї справи і підлягає відводу, оскільки 25.10.2022 року вже залишала скаргу без розгляду. Зазначають, що розгляд справи має будуватися на засадах довіри до суду. У даному випадку на разі у скаржника відсутня довіра до судді, так як суддя заінтересована у негативному результаті розгляду справи по відношенню до скаржника. Наведене ставить під сумнів об`єктивність судді при розгляді справи. Також звертають увагу, що розгляд скарги ОСОБА_1 у виконавчому провадженні здійснюється понад півтора роки, тоді як процесуальним законодавством передбачений десятиденний строк для розгляду вказаної скарги, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. З огляду на це, з метою остаточного припинення конфлікту, а також відновлення довіри заявника до судової влади України слід відвести суддю Яковлєву Л.В. від розгляду скарги ОСОБА_1 , у межах справи № 1005/7134/2012, провадження № 4-с/359/11 /2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2023 було визначено суддю : Семенюту О.Ю., для розгляду цієї заяви.

У період із 14 год. 55 хв. 28 червня 2023 року до 03 липня 2023 року суддя Семенюта О.Ю. перебувала у нарадчій кімнаті по цивільній справі № 359/1685/23.

Відповідно до вимог ч.8 ст.41 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 3 «Склад суду. Відводи» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

Згідно до ч.ч.1,2 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Нормою ч.1 ст. 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до п.2.3.2. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Згідно з п. 2.3.43 вказаного Положення, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Як вбачається з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.02.2023, справа № 1005/7134/2012, провадження № 4-с/359/11/2023 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С., передана для продовження розгляду раніше визначеному складу суду, а саме: судді Яковлєвій Л.В.( а.с.215 т.2).

Крім того, розглядаючи питання про відвід судді, суд першої інстанції не має права надавати оцінку діям судді на предмет їх відповідності чинному законодавству. Вжиття цього процесуального заходу відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення, ухваленого за результатом розгляду цивільної справи.

Таким чином, обставини, зазначені представником скаржника адвокатом Овсій Д.Ю. у поданій ним заяві, жодним чином не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. ст.36, 37 ЦПК України.

4. Висновки суду.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для відводу судді Яковлєвої Л.В. від подальшого розгляду цивільної справи № 1005/7134/2012 відсутні, тому у задоволенні заяви представника скаржника адвоката Овсія Д.Ю. слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.258, ст.ст.260, 353 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви представника скаржника адвоката Овсія Дмитра Юрійовича про відвід судді Яковлєвої Людмили Валеріївни від розгляду скарги ОСОБА_1 , в межах справи № 1005/7134/2012, провадження № 4-с/359/11/2023 - відмовити.

Цивільну справу № 1005/7134/2012, провадження № 4-с/359/11/2023 слід повернути до канцелярії суду для передачі раніше визначеному складу суду для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.Ю. Семенюта