Номер провадження: 22-ц/813/2999/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року по справі за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2021 року адвокат Рязанцева Олександра Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей та поділ майна подружжя. Разом з тим, звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд зобов`язати ОСОБА_3 повернути транспортний засіб KIA Sportege НОМЕР_1 ОСОБА_1 до вирішення цивільної справи № 522/13713/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя по суті. Також стверджувала, що ОСОБА_3 викрав транспортний засіб та замінив номерні знаки, котрий був придбаний під час шлюбу з ОСОБА_1 та є суспільно надбаним майном подружжя. На момент викрадення транспортного засобу питання щодо розподілу майна не було врегульовано судом, тому позбавлення ОСОБА_1 та трьох неповнолітніх дітей єдиного транспортного засобу суттєво порушує права та інтереси позивача (а.с. 2-23).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено (а.с. 37-38).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому відповідно оскаржувана ухвала має бути повністю скасована з постановленням нової. Апелянт також зазначає, що неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханням про повернення транспортного засобу, однак ОСОБА_3 відмовив в поверненні транспортного засобу. Разом з тим, стверджує, що не задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом повернення єдиного засобу для пересування ОСОБА_1 з її трьома дітьми в період воєнного стану, ставить під загрозу життя та безпеку ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей (а.с. 42-50).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.07.2022 року було відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 21.10.2022 року справу призначено до розгляду (а.с. 56-58, 60).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Учасники провадження про час, місце та порядок проведення судового розгляду повідомлені належним чином.

13.02.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2023 року було задоволено (а.с. 65-69, 70-71). В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Інші учасники провадження до відеоконференції не приєднались.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо відмови в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив із того, що повернення автомобіля, як зазначає заявниця, тобто передання їй в користування, по суті, буде тотожним задоволенню позовних вимог щодо визначення права власності на майно, серед якого даний автомобіль. Крім того, посилання заявника на те, що дії відповідача були недобросовісними, що свідчить про утруднення чи унеможливлення виконання рішення, є безпідставними, оскільки на транспортний засіб вже накладено арешт. При цьому, питання користування транспортними засобом вирішується державним чи приватним виконавцем відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», який має право передавати арештоване авто на відповідальне зберігання.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно роз`яснень п. 4 та п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, обсягом позовних вимог, даними про особу відповідача, та відповідністю виду забезпечення позову, із якими звернулася особа, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частина 1 ст. 150 України містить визначений перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову» (постанову Великої палати ВС від 12.02.2020 по справі № 381/4019/18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя, які ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 15.07.2021 року було роз`єднано та виділено в самостійні провадження: позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя (а.с. 2-15, 1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 23.07.2021 року відкрито провадження по справі за позовом про поділ майна подружжя (а.с. 16).

13.04.2022 року адвокат Рязанцева Олександра Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_3 повернути транспортний засіб KIA Sportage НОМЕР_2 ОСОБА_1 до вирішення по суті цивільної справи № 522/13713/21 про поділ майна подружжя. При цьому, зазначаючи, що ОСОБА_3 , зловживаючи своїми правами та всупереч попереднім домовленостям, маючи в своєму користуванні інші транспортні засоби, знаючи про розгляд справи про поділ майна подружжя, навмисно та свідомо ставить під загрозу життя дітей та позивачки, позбавляючи єдиної можливості для пересування, чим порушує їх права та інтереси, що свідчить про можливість подальшої недобросовісної поведінки відповідача, яка призведе до неможливості виконати рішення суду (а.с. 21-235).

Разом з тим, з наявних матеріалів справи також вбачається, що вказану заяву про забезпечення позову було заявлено позивачем в межах відкритого Приморським районним судом м. Одеса провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, та зазначений позивачем транспортний засіб KIA Sportage НОМЕР_1 є предметом поділу у вказаній цивільній справі.

При цьому, 08.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеса за заявою ОСОБА_1 було накладено арешт на майно подружжя, в тому числі на вищенаведений транспортний засіб KIA Sportage НОМЕР_1 , чим в свою чергу, забезпечено належне виконання судового рішення по вказаній цивільній справі про поділ майна подружжя у випадку задоволення позовних вимог.

Щодо заявленого позивачем заходу забезпечення позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 повернути зазначений транспортний засіб ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що як правильно було встановлено судом першої інстанції, заходи забезпечення позову не можуть бути тотожними заявленими позовним вимогам, а тому відповідно вжиття запропонованих ОСОБА_1 заходів забезпечення позову суперечитимуть положенням ч. 10 ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли належного підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали Приморського районного суду м. Одеса від 19.04.2022 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 20 лютого 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк