Номер провадження: 22-ц/813/1025/23
Справа № 491/675/19
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

представника апелянта Бурдеги Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Желяскова О.О.,у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Задум» про визнання Договору оренди земельної ділянки недійсним та визнання укладеною додаткової угоди,

встановив:

17.07.2019 року ТОВ «Украгросоюз ЛТД» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та СФГ «Задум», в якому просив суд:

- визнати недійсним Договір оренди землі від 31.03.2016 року, площею 3,05 га, укладений між ОСОБА_1 та СФГ «Задум», за кадастровим номером :01:002:0378, право оренди земельної ділянки за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом №14426018 від 06.04.2016 року;

- визнати укладеною додаткову угоду між ОСОБА_1 та ТОВ «Украгросоюз ЛТД» про поновлення Договору оренди землі від 30.09.2008 року про оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0378 у наступній редакції: «Додаткова угода про поновлення Договору оренди землі від 30.09.2008 року, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області 20 червня 2012 року, за номером 01339, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0378 с.Долинське, Ананьївського району, Одеської області 2019 р., рендодавець ОСОБА_1 з одного боку, та орендар ТОВ «Украгросоюз ЛТД», в особі директора Калашника О.І. діючого на підставі Статуту, з другого, уклали цю додаткову угоду до Договору оренди землі від 30.09.2008 року (надалі - Договір) про наступне:

1. Поновити строк дії Договору оренди землі від 30 вересня 2008 року, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області 20 червня 2012 року за номером 01339, земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0378, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада на той самий строк десять років три місяці.

2. Інші умови Договору оренди землі від 30 вересня 2008 року не порушені даною додатковою угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

3. Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 30 вересня 2008 року та підлягає державній реєстрації.

4. Ця Додаткова угода укладена в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря. Орендодавець: Фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: 66442, Одеська область, Ананьївський район, село Долинське, Орендар: ТОВ «Украгросоюз», , зареєстроване: 66442, Одеська область, Ананьївський район, село Долинське».

В обґрунтування зазначеної вимоги позивач зазначив, що ДП «Украгросоюз» (правонаступником якого є ТОВ ««Украгросоюз ЛТД»), отримало право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0378, на підставі укладання та реєстрації договору оренди землі від 30.09.2008 року. Однак, незважаючи на наявність чинного договору оренди землі із ДП «Украгросоюз» ОСОБА_1 здійснив недобросовісні дії та передав спірну земельну ділянку в оренду третій стороні СФГ «Задум», уклавши договір оренди землі від 31.03.2016 року.

Позивач зазначив, що на підставі вищевказаного Договору оренди землі, відповідно до якого ДП «Украгросоюз» отримало в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0378, була укладена додаткова угода.

Таким чином, строк дії Договору оренди землі від 30.09.2008 року, з урахуванням додаткової угоди, складає 10 років та 3 місяці. З огляду на те, що ДП «Украгросоюз» протягом всього строку дії договору добросовісно виконувало свої зобов`язання за договором оренди землі, своєчасно повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі, протягом одного місяця після закінчення строку договору орендодавцем не направлено орендарю листа-повідомлення і заперечення у поновленні договору оренди землі, позивач зазначив, що Договір оренди землі від 30.09.2008 року є поновленим на той самий строк та на тих самих умовах.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Украгросоюз ЛТД» було відмовлено (т.2, а.с.56-64).

В апеляційній скарзі ТОВ «Украгросоюз ЛТД» ставить питання про скасування рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року, ухвалення нового судового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.69-79).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 та СФГ «Задум» - адвокат Вєлєв І.І., посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін (т.2, а.с.174-182).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 року визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді Дришлюк А.І., Цюра Т.В. (т.2, а.с.86).

Однак, у зв`язку зі звільненням головуючого у справі судді ОСОБА_2 у відставку з посади судді, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 року від 21 лютого 2023 року, з урахуванням службової записки у даній справі про заміну судді-доповідача, на підставі п. 3.9 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу в Одеському апеляційному суді, затверджених рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року (із змінами та доповненнями), протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 року головуючий у справі суддя Гірняк Л.А. замінена на суддю Сегеду С.М., судді: Дришлюк А.І., Цюра Т.В. (т.2, а.с.132).

В подальшому, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 року, суддя Цюра Т.В. замінена на суддю постійно діючого складу колегії суддів: Драгомерецького М.М. (т.2, а.с.134-135).

Вирішуючи питання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні, за участю представника ТОВ «Украгросоюз ЛТД» - адвоката Бурдеги Р.В., колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомленні про день та час слухання справи (т.2, а.с.190-195).

Разом з тим, від представника відповідачів ОСОБА_1 та СФГ «Задум» - адвоката Вєлєва І.І. надійшло клопотання про відкладення слухання справи, з посиланням на те, що представник перебуває на лікуванні у КНП «Київська клінічна лікарня № 12 (т.2, а.с.196-199).

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відмову в його задоволенні, з тих підстав, що адвокатом Вєлєвим І.І. не надано доказів на підтвердження проходження лікування у лікарні, а також виходячи з того, що справа перебуває в провадженні апеляційного суду понад два з половиною років (т.2, а.с.87).

У зв`язку з цим, колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні за участю представника ТОВ «Украгросоюз ЛТД» - адвоката Бурдеги Р.В., за відсутності інших учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності заявлених вимог (т.2, а.с.56-64).

Однак, колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.626 та ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 629, 651 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; договір є обов`язковим для виконання сторонами; зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.ст.13-14 Закону України «Про договір оренди», в редакції що діяла станом на 30.09.2008 року, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За правилами ч.ч.1-2 ст. 19 цього Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2008 року між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз» було укладено Договір оренди землі, відповідно до якого ДП «Украгросоюз» отримало в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Долинська сільська рада, масив № НОМЕР_2 , ділянка № НОМЕР_3 . Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0378. У п. 8 договору зазначено: «договір укладено на п`ять років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію» (т.1, а.с.7-9).

До позовної заяви також додано додаткову угоду, яка укладена між ДП «Украгросоюз» та ОСОБА_1 . Проте, додаткова угода датована 10.07.2008 року, тобто більш ніж за два місяці до основного договору. Вказаною додатковою угодою внесено зміни до п. 8 договору від 30.09.2008 року, та визначено строк дії договору оренди спірної земельної ділянки, а саме: 31.12.2018 року (т.1, а.с.9).

Таким чином, колегія суддів виходить із того, що вищевказана додаткова угода до договору оренди землі є нікчемною і такою, що не може свідчити про укладення договору оренди землі до 31.12.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено перелік істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, зазначеною додатковою угодою було виключено із договору оренди від 30.09.2008 року одну із його істотних умов.

Крім того, Договір оренди землі від 30.09.2008 року та додаткова угода від 10.07.2008 року не містять відомостей щодо кадастрового номеру спірної земельної ділянки, що в сенсі ч. 1 ст. 15 цього Закону є обов`язковим.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла станом на 30.09.2008 року, встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення ст.ст.4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Разом з тим, в матеріалах справи містяться відомості, що договір оренди спірної земельної ділянки від 30.09.2008 року та додаткова угода від 10.07.2008 року зареєстровані 20.06.2012 року відділом Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області ГУ Держкомзему в Одеській області (т.1, а.с.7,9).

Оскільки постановою Кабінетів Міністрів України № 974 від 17.08.2011 року відділ Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області ГУ Держкомзему в Одеській області реорганізовано, то реєстрація договору оренди спірної земельної ділянки від 30.09.2008 року та додаткової угоди від 10.07.2008 року 20.06.2012 року відділом Держкомзему у Ананьївському районі Одеської області ГУ Держкомзему в Одеській області є неналежною.

Проте, колегією суддів враховано, що оскільки Договір оренди землі виконувався сторонами належним чином, то він мав діяти протягом 5 років з моменту державної реєстрації, тобто до 20.06.2017 року, що випливає зі змісту ч. 6 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла станом на момент державної реєстрації Договору оренди землі.

Заявник в апеляційній скарзі також посилається на те, що ДП «Украгросоюз» протягом всього строку дії договору оренди добросовісно виконувало свої зобов`язання за вказаним договором, своєчасно повідомило орендодавця про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» після закінчення строку, на який було укладено Договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Як зазначалося вище, істотними умовами договору оренди землі, зокрема є плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформації наданої ГУ ДПС в Одеській області від 10.08.2020 року ДП «Украгросоюз» у період з першого кварталу 2009 року по третій квартал 2011 року оренда плата на користь відповідача ОСОБА_1 не здійснювалась (т.1, а.с.232).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не може вважатися добросовісним виконувачем зобов`язань за Договором оренди від 30.09.2008 року, а тому втратив переважне право на поновлення договору, встановлене ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що орендна плата позивачем здійснювалася з порушенням умов договору, з огляду на таке.

Згідно Договору оренди землі від 30.09.2008 року орендна плата складає 3% від вартості земельної ділянки. Орендна плата згідно додаткової угоди від 10.07.2008 року складає 2% від вартості земельної ділянки (т.1, а.с.6-7,9).

Відповідно листа відділу в Ананьївському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 03.05.2019 року нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по базовому сільськогосподарському підприємству станом на 1 січня 2016 року та 1 січня 2017 року становить: КСП «ДОЛИНСЬКЕ» - 23000,64 грн/га; КСП «ім.К.Маркса» - 25114,57 грн/га; КСП «ім.Кірова» - 25880,98 грн/га.(т.1, а.с.121-122).

У 2016 році позивачем було сплачено ОСОБА_1 орендну плату в розмірі 2408,97 грн.(т.2, а.с.39).

Площа орендованої земельної ділянки складає 3,05 га (т.1, а.с.6), у зв`язку з чим в разі застосування розміру орендної плати 3% від вартості земельної ділянки орендна плата по оцінці земель КСП «ДОЛИНСЬКЕ» мала б скласти 2104,56 грн. (23000,64 грн./га нормативно грошова оцінка * 3,05 га площа земельної ділянки /100% * 3% - розмір орендної плати), по оцінці земель КСП «ім.К.Маркса» - 2297,98 грн. (25114,57 грн./га нормативно грошова оцінка * 3,05 га площа земельної ділянки /100% * 3% - розмір орендної плати), по оцінці земель КСП «ім.Кірова» - 2368,11 грн (25880,98 грн/га нормативно грошова оцінка * 3,05 га площа земельної ділянки /100% * 3% - розмір орендної плати). При застосуванні розміру орендної плати 2%, як передбачено додатковою угодою від 10 липня 2008 року ці суми були б ще менші.

Таким чином, враховуючи викладене, суд першої інстанції також прийшов до обґрунтованого висновку, що орендна плата сплачувалася позивачем в розмірах, які не відповідають умовам договору оренди.

Що стосується позовних вимог, в частині визнання недійсним Договору оренди землі від 31.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Задум», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу. Іншим актам цивільного законодавства, а також інтересах держави і суспільства, його моральним засадам.

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, як зазначалося вище, 30.09.2008 року між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз» було укладено Договір оренди спірної земельної ділянки строком на п`ять років. Державна реєстрація вказаного Договору оренди була проведена 20.06.2012 року.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У встановленому законом порядку ОСОБА_1 факт укладення Договору оренди землі від 30.09.2008 року не спростував.

Таким чином, з огляду на те, що ОСОБА_1 уклав із СФГ «Задум» Договір оренди спірної земельної ділянки 31.03.2016 року, тобто у період дії Договору оренди землі від 30.09.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ДП «Украгросоюз», і зареєстрованого 20.06.2012 року, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «Украгросоюз ЛТД» підлягає частковому задоволенню, рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року, в частині відмови у визнанні недійсним Договору оренди землі від 31.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Задум» - скасуванню, з прийняттям постанови про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1, п.п.1-3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, враховуючи, що апеляційна скарга ТОВ «Украгросоюз ЛТД» підлягає задоволенню частково, на 50%, з відповідачів ОСОБА_1 та СФГ «Задум» на користь ТОВ «Украгросоюз ЛТД» в рівних частках слід стягнути судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у розмірі 1921,00 грн. (3842,00 грн. х 50% = 1921,00 грн.) та за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 881,50 грн. (5 763,00 грн. х 50% = 2 881,50 грн.), а всього 4802,50 грн., по 2401,25 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст.381-384, 38-390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» задовольнити частково.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року, в частині визнання недійсним Договору оренди землі від 31.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 », про оренду земельної ділянки площею 3,05 га за кадастровим номером :01:002:0378, право оренди земельної ділянки за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом №14426018 від 06.04.2016 року, та в частині розподілу судових витрат, скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою визнати недійсним Договір оренди землі від 31.03.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (Фермерським) господарством «Задум» про оренду земельної ділянки площею 3,05 га, за кадастровим номером :01:002:0378, право оренди земельної ділянки за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під записом №14426018 від 06.04.2016 року.

В решті рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 16 лютого 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та Селянського (Фермерського) господарства «Задум», , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД», , в рівних частках сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги судовий збір у сумі 4 802,50 грн. (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок), з кожного по 2401,25 гри. (дві тисячі чотириста одну гривну 25 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення через відпустку судді Сегеди С.М., та відкликання його із відпустки, складено 28.12.2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк