233 № 233/1131/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Бєлостоцької О.В.

секретаря Теліціної О.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання посилаючись на те, що вони є споживачами послуг теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивач по справі надає послуги теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 . Факт надання позивачем послуг теплопостачання та відповідно отримання їх відповідачами у опалювальний сезон 2012-2013 роки підтверджується актом включення будинку до системи централізованного опалення від 15.10.2012 року, у опалювальний сезон 2014-2015 роки - актом від 23.10.2014 року, у опалювальний сезон 2016-2017 роки - актом від 15.10.2016 року, у опалювальний сезон 2018-2019 роки - актом від 26.10.2018 року, у опалювальний сезон 2019-2020 роки - актом від 28.10.2019 року, у опалювальний сезон 2020-2021 роки - актом від 02.11.2020 року, у опалювальний сезон 2021-2022 роки - актом від 25.10.2021 року, у опалювальний сезон 2022-2023 роки - актом від 01.11.2022 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неналежним чином виконували свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за теплову енергію за період часу з 01.05.2012 року до 01.02.2023 року у сумі 90566,89 грн., заборгованості за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року у сумі 647,64 грн., 3% річних за період 01.04.2020 р. до 23.02.2022р. у сумі 1373,96 грн., інфляційних втрат за період 01.04.2020 р. до 23.02.2022р. у сумі 8800,42 грн., а всього - 101388,91 грн., які разом із поштовими витратами, пов`язаними з відправленням відповідачам документів у розмірі 116,40 грн. та витратами, пов`язаними зі сплатою судового збору у розмірі 2147,20 грн позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 липня 2023 року провадження у цивільній справі № 233/1131/23 в частині позовних вимог до ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 помер.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву, якій просила розгляд справи провести за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою, в якій повідомила про неможливість брати участь у розгляді справи та заявила, що підтримує позицію щодо позовних вимог, висловлену відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання в повному обсязі; застосувати наслідки спливу строків позовної давності. В обгрунтування заперечень проти позову відповідач послався на наступні обставини :

-16 грудня 2011 року в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_2 було здійснено демонтаж опалювальних пристроїв, після чого послугами централізованого опалення вони не користувались; монтаж опалювальних пристроїв з часу їх офіційного демонтажу не проводився;

-після 2016 року ніхто з відповідачів в квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований не був;

-оскільки після демонтажу опалювальних пристроїв послуги централізованого опалення позивачем фактично не надаються, відповідачі не є споживачами цих послуг, то відповідно і заборгованість з їх оплати відсутня;

-25 квітня 2013 року позивач вже звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання. 29 травня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані за адресою АДРЕСА_2 послуги теплопостачання за період часу з січня 2010 року по березень 2013 року, який за їх заявою ухвалою суду від 04 липня 2013 року у справі № 233/3274/13 був скасований. Оскільки частина позовних вимог (з березня 2012 року по травень 2013 року) було предметом судового розгляду у цивільній справі № 233/3274/13 (наказне провадження), є підстави постановлення ухвали про залишення позову у даній справі без розгляду на підставі ст.257 ЦПК України.

-вимога про солідарне стягнення 3% річних за період часу з 01 квітня 2020 року до 23 лютого 2022 року в сумі 1373 гривні 96 копійок у розумінні п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України є вимогою про стягнення штрафних санкцій, що не відповідає приписам діючого законодавства та Постанові ВС України від 27 квітня 2012 року, якими визначено, що особа може звернутись до суду протягом одного року з моменту невиконання зобов`язання.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 листопада 2016 року та свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації при ПРЖО від 13 грудня 2001 року . Зі змісту зазначених документів вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 належить 2/3 частки вказаної квартири (з яких 1/3 частка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ), відповідачці ОСОБА_2 1/3 частка (а.с.57, 64).

Позивач надає відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послуги теплопостачання в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.13), що підтверджується актом включення будинку АДРЕСА_3 до системи централізованного опалення у опалювальний сезон 2012-2013 роки - актом від 15.10.2012 року, у опалювальний сезон 2014-2015 роки - актом від 23.10.2014 року, від 15.10.2015 року, у опалювальний сезон 2016-2017 роки - актом від 15.10.2016 року, у опалювальний сезон 2018-2019 роки - актом від 26.10.2018 року, у опалювальний сезон 2019-2020 роки - актом від 28.10.2019 року, у опалювальний сезон 2020-2021 роки - актом від 02.11.2020 року, у опалювальний сезон 2021-2022 роки - актом від 25.10.2021 року, у опалювальний сезон 2022-2023 роки - актом від 01.11.2022 року (а.с.8-10, 12).

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Пунктом 5) ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 9 листопада 2017 року) передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналогічну норму містив п.5 ч.3 ст.30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24 червня 2004 року ).

Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (діяли в період існування спірних правовідносин) також було передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (діяли в період існування спірних правовідносин) було передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Згідно підпункту 5) п.44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі за № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в період часу з 01.05.2012 року до 01.02.2023 року в опалювальні періоди виконувало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, забезпечуючи транспортування теплоносія до теплового вводу споживача, що підтверджується актами про підключення житлового будинку АДРЕСА_3 до системи централізованого опалення від 15.10.2012 року, від 05 жовтня 2013 року, від 23.10.2014 року, від 15.10.2015 року, від 15.10.2016 року, від 26.10.2018 року, від 28.10.2019 року, від 02.11.2020 року, від 25.10.2021 року, від 01.11.2022 року (а.с.8-10, 12), отже правомірно нараховувало їх вартість до сплати споживачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зважаючи на що доводи відповідача стосовно ненадання позивачем послуг теплопостачання суд відхиляє.

Відповідачем на підтвердження заперечень проти позову надано довідку за підписом начальника ОРУ ВО «Костянтинівкатепломережа» Жеребілової Е.Ю., зі змісту якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 грудня 2011 року здійснено демонтаж опалювальних приладів від системи централізованого опалення (а.с.62).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження відключення квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 від централізованого опалення з дотриманням процедури, передбаченої раніше діючим Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та згодом прийнятого Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26 липня 2019 року № 169.

Оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження відключення квартири, співвласником якої він є від мережі централізованого опалення у передбачений законодавством спосіб та з дотриманням встановленого порядку, суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_1 з цього приводу, як неспроможні.

Надана довідка про демонтаж опалювальних приладів в квартирі не є належним доказом на підтвердження відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення з дотриманням передбаченого діючим законодавством порядку, зважаючи на що суд не бере її до уваги. Демонтаж опалювальних приладів без дотримання передбаченого законодавством порядку не звільняє від обов`язку сплати вартості послуг теплопостачання.

Як встановлено судом, відповідачі не здійснювали оплату послуг з централізованого теплопостання квартири АДРЕСА_1 внаслідок чого виникла заборгованість перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яка за період часу з 01.05.2012 року до 01.02.2023 року складає 90566,89 грн., заборгованість за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року - 647,64 грн., 3% річних за період 01.04.2020 р. до 23.02.2022р. - 1373,96 грн., інфляційні втрати за період з 01.04.2020 р. до 23.02.2022р. - 8800,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 (а.с.13 на звороті-14) та розрахунком інфляційних втрат та 3% річних (а.с.15 на звороті-19).

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання 15 березня 2023 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, що є підставою для застосування судом ч.4 ст.267 ЦПК України.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 15 березня 2023 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання за період часу з травня 2012 року по лютий 2020 року задоволенню не підлягають у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за період часу з березня 2020 року по січень 2023 року в розмірі 33247 грн 39 коп підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача з урахуванням інфляційних збитків за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року, розмір яких в межах строку позовної давності становить 6003 грн 37 коп (а.с.70) та 3% річних за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року у сумі 1373 грн 96 грн (в межах заявлених позовних вимог).

Суд зауважує, що для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки відповідно до приписів ст. 257 ЦК України, а не в 1 рік, як зазначає у відзиві відповідач ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Враховуючи наведене вище та приписи ч.1 ст.360 ЦК України суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 , який є власником 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 на користь позивача по справі заборгованості за надані послуги теплопостачання відповідно до розміру його частки у праві спільної часткової власності за період часу з березня 2020 року по січень 2023 року включно в розмірі 22164грн 93 коп, заборгованості за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року в розмірі 431грн 76 коп, інфляційних збитків за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року в розмірі 4002 грн 24 коп, 3% річних за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року у сумі 915 грн 98 коп, а всього - 27514 грн 91 коп.

Із ОСОБА_2 , яка є власницею 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 на користь позивача по справі слід стягнути заборгованість за надані послуги теплопостачання відповідно до розміру її частки у праві спільної часткової власності за період часу з березня 2020 року по січень 2023 року включно в розмірі 11082грн 46 коп, заборгованість за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року в розмірі 215грн 88 коп, інфляційні збитки за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року в розмірі 2001 грн 12 коп, 3% річних за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року у сумі 457 грн 99 коп, а всього 13757 грн 45 коп.

Відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_5 (а.с.41), в теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_6 (а.с.56); відповідачка ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_5 (а.с.37,52-53).

Факт не проживання в квартирі АДРЕСА_1 , на який посилається відповідач ОСОБА_1 в обгрунтування заперечень проти позову, не звільняє його та відповідачку ОСОБА_2 , як співвласників вказаної квартири, від обов`язку брати участь у витратах на її утримання та від сплати вартості житлово-комунальних послуг.

29 травня 2013 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області видав судовий наказ 233/3274/13-ц, відповідно до якого стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниці"Костянтинівкатепломережа" заборгованість за надані послуги теплопостачання, за адресою АДРЕСА_2 за період часу з січня 2010 року по березень 2013 року в розмірі 2432 гривні 85 копійок.

Проте, ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2013 року судовий наказ 233/3274/13-ц про стягнення заборгованості за оплату послуг з теплопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 був скасований (а.с.61), зважаючи на що відсутні підстави для висновку про існування судового наказу, що набрав законної сили, за тими самими вимогами, зважаючи на що доводи відповідача ОСОБА_1 з цього приводу суд відхиляє.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та поштові витрати слід покласти на відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (40,41%).

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, провулок Земляний, 2, ідентифікаційний код в ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період часу з березня 2020 року по січень 2023 року включно в розмірі 22164грн 93 коп, заборгованість за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року в розмірі 431грн 76 коп, інфляційні збитки за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року в розмірі 4002 грн 24 коп, 3% річних за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року у сумі 915 грн 98 коп, а всього 27514 (двадцять сім тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період часу з березня 2020 року по січень 2023 року включно в розмірі 11082грн 46 коп, заборгованість за абонентське обслуговування з 01.10.2020 року до 01.02.2023 року в розмірі 215грн 88 коп, інфляційні збитки за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року в розмірі 2001 грн 12 коп, 3% річних за період 01.04.2020 року до 23.02.2022 року у сумі 457 грн 99 коп, а всього 13757 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) гривень 45 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 473 (чотириста тридцять сім) гривень 06 копійок та поштові витрати в розмірі 23 (двадцять три) гривні 70 сімдесят копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 473 (чотириста тридцять сім) гривень 06 копійок та поштові витрати в розмірі 23 (двадцять три) гривні 70 сімдесят копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 19 липня 2023 року.

Суддя