ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/5717/21 Номер провадження 22-ц/814/3323/23Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.

Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Рижанкова М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про встановлення юридичного факту належності заповіту

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, прохаючи встановити, що заповіт від ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 19.05.2004 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас?яненко Л.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1567 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог зазначив, що його двоюрідний дід, ОСОБА_4 , за життя склав заповіт, яким все своє майно заповідав йому.

ІНФОРМАЦІЯ_1 його дід ОСОБА_4 помер.

У встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а після спливу вищезазначеного строку із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесена постанова від 14.05.2021. Причиною відмови стало те, що в заповіті вказано його дату народження замість ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вважав, що заповіт було складено на його ім`я, однак дід перепутав його дату народження.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності заповіту - задоволено.

Встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 19.05.2004 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас?яненко Л.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за No1567 на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодилась відповідач, ОСОБА_1 , та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказувала, що місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права, рішення не містить переконливої відповіді по суті заявлених вимог.

Вказувала, що жоден з її доводів не був врахований судом, зокрема, щодо встановлення дієздатності спадкодавця та експертного дослідження даних спадкоємця, внесених до заповіту.

Дата народження спадкоємця у заповіті не є тотожними фактичним обставинам справи.

Невірне зазначення дати народження спадкоємця у заповіті є свідченням того, що порушуються права інших спадкоємців.

При розгляді спору місцевий суд не врахував правові позиції Верховного Суду в частині принципу, що «суд знає закони», рішення суду не є законним та обґрунтованим.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 прохав рішення місцевого суду залишити без змін.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що 19.05.2004 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , склав заповіт, згідно з яким на випадок смерті все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на яке він, згідно із законом, буде мати право, заповів повністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер

ІНФОРМАЦІЯ_6 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. було відкрито спадкову справу № 52/2020 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на підставі заяви рідної сестри померлого ОСОБА_3 . Також, заяву про прийняття спадщини подано рідною сестрою померлого ОСОБА_1 .

Після відкриття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ОСОБА_4 .

Приватним нотаріусом було встановлено, що вказаний заповіт складено на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а із заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину за вищевказаним заповітом звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позовну заяву, місцевий суд виходив з того, що заповіт від 19.05.2004 року вчинено ОСОБА_4 саме на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому, у заповіті допущено описку та помилково зазначено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При складанні заповіту нотаріус не вимагає від заповідача документів, що підтверджують особу спадкоємця. В той же час, у заповіті конкретизовано правильно прізвище, ім`я та по-батькові: ОСОБА_2 .

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, померлий ОСОБА_4 є двоюрідним дідом позивача у справі, що сторони не заперечують.

Також сторони у справі зазначили, що про наявність інших осіб з прізвищем ОСОБА_2 вони не знають.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К.» та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Врахувавши, що померлий та позивач у справі є родичами, апеляційний суд, враховуючи зазначений вище стандарт доказування вважає, що вимоги позивача у справі є обґрунтованими, доведеними належним чином та визнаються одним з відповідачів - ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги про те, що дата народження позивача та особи, зазначеної у заповіті, не є тотожними, та що невірне зазначення дати народження спадкоємців у заповіті є свідченням того, що порушуються права інших спадкоємців, висновків місцевого суду не спростовують.

При розгляді справи місцевий суд вірно застосував норми процесуального права, тому доводи апеляційної скарги в частині невідповідності рішення суду вимогам ст. 263 ЦПК України та недотримання принципу «суд знає закони», є безпідставними.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль