Дата документу 04.07.2023
Справа № 333/1246/23
Провадження № 2/334/1293/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04 липня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю згідно ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2023 року надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

22.03.2023 року судом направлено запит про місце реєстрації відповідача до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

27.03.2023 року судом направлено запит про місце реєстрації відповідача до Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області.

18.04.2023 року судом направлено запит про місце реєстрації відповідача до Державної міграційної служби України.

За результатом отриманих відповідей місце реєстрації ОСОБА_2 не встановлено.

16.05.2023 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Згідно вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем до позову додано квитанцію №25 від 17.02.2023 року на суму 1800 грн.

Судом направлено відповідний запит до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сплаченого ОСОБА_1 в сумі 1800 грн. згідно квитанції №25 від 17.02.2023 року у відділенні №695 АТ «Укрсиббанк».

Згідно відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області від 09.05.2023 року встановлено, що на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Державній казначейській службі України на ім`я Головного управління Державної казначейської служби Україні у Запорізькій області (Комунарський район м. Запоріжжя) за кодом класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", кошти у сумі 1800 грн. відповідно квитанції №25 від 17.02.2023 року від ОСОБА_1 , код платника НОМЕР_2 , не надходили.

Таким чином, судом встановлено, що зарахування судового збору в сумі 1800 грн. відповідно квитанції №25 від 17.02.2023 року від ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України не було, а тому судовий збір за подання даної позовної заяви майнового характеру у встановлених порядку і розмірі позивачем не сплачено.

Поштове повідомлення з копією ухвали від 16.05.2023 року, яке направлено позивачу на адресу зазначену у позові: АДРЕСА_1 (будь-яких інших каналів зв`язку позивачем не вказано), повернуто до суду з відміткою: «За закінченням терміну зберігання».

Відповідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.12 ЦПК України).

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Керуючись практикою ЄСПЛ, суд виходив з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому суд вважає, що встановлений судом строк для усунення недоліків минув, а позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

А тому позовну заяву відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України необхідно визнати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.М.Телегуз