Дата документу 09.03.2023 Справа № 319/27/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 319/27/20 Головуючий у 1-й інстанції: Мальований В.О.
Провадження №22-з/807/8/23 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
07 березня 2023 року місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Кочеткової І.В.
суддів: Дашковської А.В.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника Бутенко Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Дружба» про визнання недійсними додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та про розірвання додаткової угоди та повернення земельної ділянки,
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Агро Дружба» про визнання недійсними додаткового договору оренди землі та угоди про його розірвання з підстав, передбачених ст.ст.203, 215 ЦК України, та про витребування земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у січні 2017 року успадкувала земельну ділянку, яка з 2008 року перебувала в оренді у відповідача. По закінченні строку дії оренди звернулася до орендаря з вимогою про повергнення земельної ділянки, проте останній повідомив її, що додатковою угодою від 01 лютого 2017 строк оренди продовжено до 2027 року. Посилаючись на те, що додаткову угоду вона не підписувала, наміру продовжувати орендні відносини не мала, просила суд визнати цю угоду недійсною та повернути їй земельну ділянку. В ході розгляду справи ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги і просила визнати недійсною угоду від 28 листопада 2019 року про розірвання договору оренди, посилаючись на те, що вказаний правочин вона також не підписувала.
Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що зібраними у справі доказами, у тому числі і почеркознавчою експертизою, підтверджено, що ні додаткову угоду, ні угоду про її розірвання позивачка не підписувала, а отже правочини є неукладеними. Відповідач у 2019 році фактично звільнив земельну ділянку, сільськогосподарські роботи на ній не проводить, а тому вимога про її повернення є також безпідставною.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову, ОСОБА_1 зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Наголошує на тому, що спірні правочини вона не підписувала, а тому суд безпідставно відмовив їй у задоволенні позову про визнання їх недійсними і про повернення земельної ділянки.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «Агро Дружба» повернути земельну ділянку скасовано.

Зобов`язано ТОВ «Агро Дружба» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 4,5129 га, кадастровий номер :04:003:0082, що розташована на території Благовіщенської сільської ради, Більмацького району, Запорізької області.

В іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін.

У лютому 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бутенко І.О. звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Заявник просила стягнути з ТОВ «Агро Дружба» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а саме: витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанції на загальну суму 3 783, 60 грн. та витрат, пов`язані з проведенням судової почеркознавчої експертизи у розмірі 5720,40 грн.

Матеріали цивільної справи знаходяться в Куйбишевському районному суді Запорізької області на тимчасово окупованій території, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, якому у відповідності до розпорядження голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року, визначена підсудність таких справ, жодні цивільні справи не передавалися.

15 лютого 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшло частково відновлене втрачене судове провадження № 319/27/20.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було ухвалено постанову але при цьому не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зважаючи на зазначене, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, втім заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Звертаючись до суду першої інстанції із позовом, ОСОБА_1 заявляла три позовні вимоги немайнового характеру та відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» сплатила за кожну вимогу судовий збір на загальну суму 2 522,40 гривень. На підтвердження вказаного в матеріалах цивільної справи наявні копії квитанцій №14 від 16.11.2019 на суму 768,40 грн.; №5003645SB від 27.01.2020 на суму 72,40 грн. та №N1EJ53591M від 28.10.2020 на суму 1681,60 грн.(а.с.191-193).

За подачу апеляційної карги ОСОБА_1 сплатила судовий збір в суму 1261,20 гривень (а.с.189,190).

А також, апеляційним судом було з`ясовано, що під час розгляду справи в суді першої інстанції була постановлена ухвала про призначення почеркознавчої експертизи від 24.03.2020. Згідно копії вказаної ухвали суду першої інстанції, почеркознавча експертиза призначалась щодо належності підпису на оспорюваній ОСОБА_1 додатковій угоді від 01.02.2017 до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2008. За проведення вказаної експертизи ОСОБА_1 сплатила 5720,40 гривень (№ квитанції 0.0..1 від 09.03.2021 а.с.58)

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки постановою Запорізького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05 липня 2021 року було скасовано лише в частині відмови ОСОБА_1 у позові по повернення земельної ділянки, а в іншій частині рішення залишено без змін, то і судові витрати, які понесла ОСОБА_1 в зв`язку з розглядом вказаної цивільної справи також підлягають частковій компенсації.

Зважаючи на те, що позову ОСОБА_1 задоволено на 1/3, то сплачений нею судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції підлягає компенсації лише в сумі 840,80 гривень.

З урахуванням того, що до апеляційного суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 1261,20 гривень, що є по суті станом на 01 січня 2022 року сплатою судового збору в апеляційній інстанції за одну позовну вимогу немайнового характеру, то вказана сума судового збору підлягає компенсації ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із доводами заяви ОСОБА_1 , що витрати, які вона понесла на проведення почеркознавчої експертизи, мають бути їй компенсовані.

Як було вказано вище, що під час розгляду справи в суді першої інстанції була постановлена ухвала про призначення почеркознавчої експертизи від 24.03.2020. Згідно копії вказаної ухвали суду першої інстанції, почеркознавча експертиза призначалась щодо належності підпису на оспорюваній ОСОБА_1 додатковій угоді від 01.02.2017 до договору оренди земельної ділянки від 01.04.2008.

За висновками вказаної експертизи оспорюваний правочин було підписано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Отже доводи позивачки про те, що спірні договори вона не підписувала, були підтверджені висновком експерта.

Вказана обставина слугувала підставою для висновку про те, що договори за таких обставин є неукладеними, а отже є підстави для повернення позивачці належної їй земельної ділянки.

За таких обставин витрати позивачки на проведення почеркознавчої експертизи на суму 5 720, 40 грн. також підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Отже заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню на загальну суму 7 822,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника Бутенко Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат у справі.

Стягнути з ТОВ «Агро Дружба» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 7 822,40 гривень ( сім тисяч вісімсот двадцять дві гривні 40 коп.)

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 березня 2023 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Суддя: А.В. Дашковська

О.М. Кримська