Провадження по справі 2/305/522/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Дочинця С.І., при секретарі Пучиній Я.І., розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що вона працювала на посаді начальника відділення зв`язку відділення поштового зв`язку Чорна Тиса Закарпатської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» (ЗД АТ «Укрпошта»). На адресу її проживання 19 травня 2023 року надійшов лист з відділу сервісного обслуговування персоналу Закарпатського регіону та наказ про припинення трудового договору від 16.05.2023 року №946к, на підставі якого ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей. Вважає вказаний наказ про її звільнення незаконним, оскільки при вирішенні питання про її звільнення відповідач не звертався за попередньою згодою на звільнення до виборного профспілкового органу підприємства. Разом з тим, у наказі про припинення трудового договору не зазначено конкретного порушення, за здійснення якого позивач звільнена з роботи, міститься лише посилання на акт службового розслідування від 28.04.2023 року та протокол ППО від 08.05.2023 року як на підставі для видання цього наказу. Окрім того, з позивачем не було проведено повного розрахунку та не повернуто трудову книжку. Зазначає, що на час видання наказу про її звільнення не було достатніх доказів вважати, що за час роботи вона здійснила винні дії, що призвели до втрати довір`я до неї, крім того у неї не відбирались письмові пояснення. З огляду на вищезазначене вважає, що її звільнення відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить скасувати наказ про її звільнення та поновити на роботі на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Чорна Тиса. Крім того, просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Ухвалою від 08.09.2023 року відкрито провадження у даній справі. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для надання відзиву та 5-денний строк з дня вручення ухвали для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача АТ «Укрпошта» 21.09.2023 року надійшла заява щодо заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення зв`язку поштового Чорна Тиса на підставі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку роботодавця. Посада начальника відділення зв`язку поштового є посадою, що передбачає роботу з грошовими та товарними цінностями. Розтрата чи привласнення працівниками АТ «Укрпошта» матеріальних цінностей викликає значний суспільний резонанс. Крім того, відносно ОСОБА_1 відкрито два кримінальних проваджень, одне з яких відкрито за результатами службового розслідування АТ «Укрпошта» за заявою товариства. Рішення в даній справі матиме прямі наслідки для АТ «Укрпошта» в частині визначення єдиного підходу у вирішенні питання про подальше перебування на посаді працівників, дії яких мають ознаки службової недбалості, тому існують підстави для заперечень щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного провадження, так як справа має для АТ «Укрпошта» вагоме значення. А тому просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року заяву представника відповідача АТ «Укрпошта» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення та продовжено судовий розгляд справи у порядку спрощеного судового провадження.

Крім того, від представника відповідача АТ «Укрпошта» 06.10.2023 року надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. Відповідно до наказу №3121к від 10.10.2019 року ОСОБА_1 було переведено на посаду начальника відділення зв`язку поштового Чорна Тиса з 11.10.2019 року. З ОСОБА_1 11.10.2019 року було укладено договір на повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Вже 01.04.2021 року до відома ОСОБА_1 було доведено нове Положення про відділення поштового зв`язку Чорна Тиса (чинне на момент звільнення), про свідчить її підпис, відповідно до якого начальник ВПЗ зобов`язаний забезпечити облік грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій, складання звітності тощо. Тобто, основні функції ВКЗ забезпечувалися начальником відділення ОСОБА_1 і саме вона як начальник обслуговувала матеріальні цінності.

Представником відповідача також зазначено, що АТ «Укрпошта» 05.04.2023 року було проведено раптову ревізію ВПЗ Чорна Тиса, за результатами якої було виявлено нестачу в розмірі 3 850,82 гривень, а також встановлено факт пересписання пенсійних коштів в розмірі 8 544,54 гривень. Виявлена нестача послужила підставою для проведення службового розслідування, яке й було проведено з 07.04.2023 року по 28.04.2023 року та за результатами розслідування зазначені факти підтверджено. Матеріали службового розслідування скеровано до Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області та за результатами розгляду матеріалів відкрито кримінальне провадження. На підставі вищезазначених фактів видано наказ про припинення трудового договору від 16.05.2023 року №946к, на підставі якого ОСОБА_1 було звільнено з роботи. Тобто, у роботодавця існували обґрунтовані підстави для втрати довір`я до ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про відсутність у наказі про звільнення інформації про характер винних дій, допущених ОСОБА_1 , які слугували підставою для звільнення, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 було проінформовано про проведення службового розслідування та причини його ініціювання, про що свідчать підписи останньої. Таким чином, право позивача знати, за що її звільнено, порушено не було.

З приводу доводів ОСОБА_1 про те, що її звільнено без згоди профспілки, то такі доводи спростовуються Протоколом засідання профспілки від 08.05.2023 року. Щодо порушення процедури проведення засідання профспілки, то роботодавець до правовідносин, які виникають між профспілкою та її членами, не має будь-якого відношення.

Зважаючи на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Від позивачки, 23.11.2023 року, надійшла відповідь на відзив, суть якої зводиться до наступного. У наказі про припинення трудових відносин з позивачкою від 16.05.2023 року не наведено ні фактичних, ні юридичних підстав звільнення, не зазначено частину статті 41 КЗпП України, на підставі якої відбулось звільнення, письмові пояснення не відбирались. Крім того, в день звільнення трудову книжку їй видано не було, копію наказу позивачка отримала поштою, відповідні розрахунки не проведено. Разом з тим, відповідачем не надано доказів, які вказують, у чому конкретно проявилось грубе порушення, що стало приводом для звільнення позивачки, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між вчиненим одноразовим порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, яке спричинило або могло спричинити це порушення. Крім того, відповідачем не доведено, що посада начальника ВПЗ Чорна Тиса пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових, товарних або культурних цінностей, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Зазначає, що кошти не привласнювала, а при здачі звітності за кожен робочий день зауважень до неї не було. Не заперечує можливість допущення помилок в роботі, а саме пере списання пенсії н суму 8 544,24 гривні, однак вказана обставина не підтверджує привласнення нею зазначених коштів. Позивач зазначає, що 08.05.2023 року відбулось засідання комісії профспілки, де було погоджено її звільнення, однак на комісію її не запрошували, з протоколом вона не ознайомлена. Вважає, що підставою наказу про звільнення був акт службового розслідування за фактом можливого зловживання з готівковими коштами, однак вказаний акт не містить висновку експерта, а тому є документально необґрунтованим. З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідача не надходило заперечень на відповідь на відзив. При цьому, відповідач не подавав клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання йому строку для подання заперечень.

Крім того, від позивачки 23.11.2023 року надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка обґрунтовується тим, що станом на 13.11.2023 року минуло 107 робочих днів з дня звільнення її з займаної посади, середній заробіток 325 гривень середньоденної зарплати. Тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 34 775 гривень.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки розгляд даної справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання по даній справі відбулось 10.10.2023 року, отже позивачем збільшено позовні вимоги з пропуском строку встановленого законодавцем для здійснення вказаної процесуальної дії.

Відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на те що заява про збільшення позовних вимог подана з пропуском строку встановленого законом для її подання, клопотання про поновлення пропущеного строку для її подання, з наведенням поважності причини його пропуску позивачем суду не надано, тому заяву про збільшення позовних вимог слід залишити без розгляду.

Оскільки постановлено розгляд справи проводити без повідомлення (виклику) сторін, то такі у відповідності до положень ч.5 ст.279 ЦПК України не викликались.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом даного позову є звільнення позивачки на підставі наказу про припинення трудового договору від 16.05.2023 року №946к, відповідно до якого ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей, поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Чорна Тиса, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з АТ «Укрпошта».

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд вирішує дану справу лише у межах заявлених позивачкою позовних вимог та не досліджує обставини і докази, які надані як позивачкою, так і відповідачем та не стосуються предмету і підстав позову, оскільки такі виходять за межі заявлених позовних вимог.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини.

У період з 11.10.2019 року по 16.05.2023 року ОСОБА_1 працювала на посаді начальника ВПЗ Чорна Тиса ЦПЗ №2 Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.09.1990 року та наказом № 3121к від 11.10.2019 року, виданим Закарпатською дирекцією АТ «Укрпошта» про переведення ОСОБА_1 на посаду відділення зв`язку поштового ВПЗ Чорна Тиса.

Крім того, 11.10.2019 року ОСОБА_1 було підписано типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого ОСОБА_1 бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей.

Згідно п.п. 4.4.4. розділу ІV Положення про відділення поштового зв`язку Чорна Тиса Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», начальник ВПЗ зобов`язаний забезпечити облік грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій згідно з вимогами, визначеними чинним законодавством та нормативними документами Товариства, достовірність та своєчасність складання звітності.

Відповідно до акту про результати інвентаризації готівкових коштів від 05.04.2023 року, при ревізії залишків готівки в касі виявлено недостачу в сумі 116,82 гривні, які відшкодовано; при інвентаризації залишків газет ЗПО товарів виявлено недостачу в сумі 3734,00 гривень, які відшкодовано.

Як вбачається з акту відмови від надання письмових (усних) пояснень з питань, які виникли у процесі проведення службового розслідування від 05.04.2023 року, комісією з проведення службового розслідування за фактом привласнення готівкових та ТМЦ начальником ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 (8544,52 гривні пенсійних коштів та 3850,82 гривень) ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення.

Згідно наказу від 07.04.2023 року №418 за наявності ознак можливих зловживань з фінансовими ресурсами Товариства начальником ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 , за результатами раптової перевірки попередньо встановлено нестачу, у зв`язку з чим для проведення службового розслідування створено комісію.

Відповідно до листа від 14.04.2023 року №08/11-147, 07.04.2023 року ВПБ розпочато службове розслідування за фактом привласнення коштів Товариства начальником ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 (наказ від 07.04.2023 року №418). Вжитими заходами з привласнених 12 395,34 відшкодовано 3 850,82 гривні.

Згідно копія службової записки, за лютий 2023 року начальником відділення поштового зв`язку Чорна Тиса по виплатам у ф. 130 звіту було більше списано коштів у сумі 8 544,52 гривні.

З копії службової записки від 21.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась їхати в дирекцію для звірки касових звітів ф. 130 в рамках службового розслідування.

Відповідно до акту від 24.04.2023 року, зафіксовано відмову ОСОБА_1 від прибуття до дирекції для ознайомлення з Актом за результатами проведення службового розслідування.

Згідно наказу від 25.04.2023 року №481 у зв`язку з проведенням службового розслідування за фактом привласнення коштів, начальника ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків до завершення службового розслідування.

Відповідно до акту №02 від 28.04.2023 року службового розслідування щодо можливого зловживання з готівковими коштами року начальником відділення поштового зв`язку Чорна Тиса ОСОБА_1 , комісія рекомендує начальнику ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 відшкодувати нанесені збитки Товариству у сумі 20 554,74 гривень до 28.04.2023 року.

Згідно супровідного листа від 28.04.2023 року №08/11-160 матеріали службового розслідування, проведеного за фактом привласнення готівкових коштів начальником ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 надіслано до Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, а з супровідного листа від 07.06.2023 року №3717/2/106/30-2023 вбачається, що СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000213 від 04.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Протоколом засідання Первинної профспілкової організації працівників Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» від 08.05.2023 року ухвалено дати згоду на звільнення матеріально-відповідальної особи начальника ВПЗ Чорна Тиса ОСОБА_1 згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України щодо розірвання трудового договору.

Відповідно до наказу про припинення трудового договору від 16.05.2023 року №946к, ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей. Підстава звільнення Акт службового розслідування від 28.04.2022 року, протокол ППО від 08.05.2023 року.

З супровідного листа від 16.05.2023 року №269 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про її звільнення, а також запрошено з`явитись у відділ кадрового адміністрування Закарпатської дирекції АТ "Укрпошта« для отримання трудової книжки.

Згідно копії фіскального чеку, 16.05.2023 року ОСОБА_1 направлено рекомендований лист з повідомленням.

Відповідно довідки про доходи від 12.09.2023 року № 280, ОСОБА_1 за травень 2023 року нараховано 6 748,39 гривень, а згідно розрахункового листа без дати та номеру борг підприємства за травень становить 3 601,71 гривень.

Вирішуючи заявлені позивачкою позовні вимоги, суд керується наступним.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Як вже зазначалось вище, спір між сторонами виник з приводу звільнення позивачки з посади начальника ВПЗ Чорна Тиса на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку роботодавця.

Згідно Постанови Верховного суду України від 02.06.2021 року (справа №592/8437/20, провадження № 61-4858 св 21) тлумачення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дозволяє зробити висновок, що розірвання трудового договору на підставі цієї норми права можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Разом з тим, ця норма не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-104 цс 14, від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1093 цс 15, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100 цс 16.

Виходячи з положень статті 135-1 КЗпП України обслуговування матеріальних цінностей передбачає здійснення певними працівниками підприємства, установи, організації дій, пов`язаних зі зберіганням, обробкою, продажем (відпусканням), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.

Судом встановлено, що відповідно до пунктів 4.4.4. розділу ІV Положення про відділення поштового зв`язку Чорна Тиса Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта», начальник ВПЗ зобов`язаний забезпечити облік грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ведення касових операцій згідно з вимогами, визначеними чинним законодавством та нормативними документами Товариства, достовірність та своєчасність складання звітності.

Відповідно до типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, позивач взяла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей.

З наведеного вбачається, що позивач ОСОБА_1 , працюючи начальником відділення поштового зв`язку Чорна Тиса за своїми трудовими обов`язками здійснювала прийом, збереження та розподіл товарно-матеріальних цінностей, тобто взяла на себе повну матеріальну відповідальність за збереження схоронності довірених їй підприємством вищезазначених цінностей, а отже відноситься до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, а виконання нею указаних дій носило відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Як вбачається з наказу від 25.04.2023 року №481 у зв`язку з проведенням службового розслідування за фактом привласнення коштів, начальника ВПЗ Чорна Тиса Манівлець Г.Ф. відсторонено від виконання службових обов`язків, а відповідно до акту №02 від 28.04.2023 року, стосовно ОСОБА_1 проведено службове розслідування, яким підтверджено факти нестачі, а також факт пересписання пенсійних коштів. Вищенаведене свідчить про неналежне виконання посадових обов`язків працівником, якому ввірено матеріальні цінності, що і стало підставою втрати довір`я до ОСОБА_1 зі сторони роботодавця.

Щодо доводів позивачки про те, що її звільнено без згоди профспілки необхідно зазначити наступне.

Згідно ч. 1,3 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки, їх об`єднання у своїй діяльності незалежні від державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій, політичних партій, їм не підзвітні і не підконтрольні. Профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, з`їзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року при розгляді справи № 408/1847/16-ц, суд касаційної інстанції виходив з того, що при виявлені факту звільнення працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації суд не вправі поновити працівника на роботі, якщо немає інших порушень трудового законодавства, які дають підстави на його поновлення на роботі. Одержання такої згоди є елементом порядку звільнення, порушення якого не тягне безумовне поновлення працівника на роботі. При розгляді справи суд мав підстави для зупинення провадження и витребування рішення профспілкового органу щодо звільнення.

Як вбачається з Протоколу засідання первинної профспілкової організації працівників Закарпатської дирекції АТ «Укрпошта» від 08.05.2023 року, ухвалено дати згоду на звільнення ОСОБА_1 .

Отже, посилання позивачки на те, що при вирішенні питання про її звільнення відповідач не звертався за попередньою згодою на звільнення до виборного профспілкового органу підприємства, безпідставні. Окрім того, навіть при умові, що мало місце порушення процедури в отриманні згоди профспілки, сам по собі цей факт не зумовлює поновлення на роботі. Як зазначалось вище, профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, а роботодавець до відносин між профспілкою та її членами не має ніякого відношення.

Водночас, доводи позивачки про те, що у наказі про припинення трудового договору не зазначено конкретного порушення, за здійснення якого позивач звільнена з роботи, спростовується наступним. Як вбачається з вищезазначеного наказу, ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку з втратою довір`я, підстава звільнення Акт службового розслідування від 28.04.2022 року, протокол ППО від 08.05.2023 року. Про проведення службового розслідування ОСОБА_1 знала, про що свідчать акт відмови від надання письмових пояснень з питань, які виникли у процесі проведення службового розслідування, акт відмови про прибуття до дирекції для ознайомлення з актом за результатами проведення службового розслідування.

Щодо доводів, що з позивачкою не було проведено повного розрахунку та не повернуто трудову книжку, суд приходить до наступного висновку.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, дає аналіз доказам і доводам в межах цих вимог.

Вказані доводи позивачки суд не розглядає, оскільки вони не є предметом спору.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач на момент прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог трудового законодавства України, відповідачем дотримано всіх законодавчих норм, будь-які порушення відсутні, а тому, оскільки відповідач діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному законодавством, пред`явлені позивачкою позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оспорюваного наказу. Крім того, що стосується позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, оскільки дані вимоги є похідними від позовних вимог, у задоволенні яких позивачці було відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.32, 36 Кодексу законів про працю України, ч.2 ст.3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа: Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22, .

Третя особа: Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», місцезнаходження: м. Ужгород, площа Поштова, буд.4, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області Дочинець С.І.