КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Апеляційне провадження № 22-з/824/1548/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Медичне науково-практичне об`єднання «Медбуд» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», третя особа ОСОБА_2 про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Медичне науково-практичне об`єднання «Медбуд» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення майнової та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Медичне науково-практичне об`єднання «Медбуд» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 12 864 гривні, на відшкодування моральної шкоди 200 000 гривень та 1280 гривень судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року та постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 27 лютого 2023 року залишено без змін.

На адресу Київського апеляційного суду 05 грудня 2023 року надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ДП «Медичне науково-практичне об`єднання «Медбуд» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» витрати на правову допомогу у розмірі 11 700 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилом ч. 1, п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19), законодавцем визначено процесуальний наслідок не заявлення до закінчення судових дебатів вимоги на відшкодування судових витрат на правничу допомогу або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. В такому випадку суд залишає заяву сторони про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

Таким чином, положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Постанова Київського апеляційного суду у даній справі прийнята 23 листопада 2023 року, отже строк для подачі таких доказів закінчувався 28 листопада 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук О.М. звернувся 30 листопада 2023 року (відповідно до штампу на конверті), тобто зі спливом строків, передбачених положенням статті 141 ЦПК України.

Зазначене є підставою для залишення заяви про стягнення витрат на правову допомогу без розгляду на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України.

У своїй заяві адвокат Поліщук О.М. вказує, що своєчасно звернутися із заявою йому перешкодили обставини, пов`язані із воєнним станом. Разом з цим, жодної конкретної причини, що об`єктивно перешкодила йому подати докази понесених на правову допомогу витрат, заявник не наводить.

Тому суд вважає, що клопотання про визнання поважною причину пропуску строків звернення з даною заявою та подання доказів понесення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Поліщук О.М. були присутні у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови Київського апеляційного суду, отже заявнику було відомо про ухвалене рішення.

З огляду на викладене, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді