Справа № 143/1243/23
УХВАЛА
28.12.2023 року м. Погребище
Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
27.12.2023 в провадження Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.
Одночасно з пред`явленням позову позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Як зазначає позивачка у своїй заяві існує досить висока ймовірність того факту, що відповідачами у справі буде відчужене майно, що є предметом спору, а саме: квартира АДРЕСА_1 , що може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, а тому є необхідність вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначене майно.
За змістом положень статей 149,150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Разом із цим, як встановлено судом, заява позивачки ОСОБА_1 не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.
Так, позивачка ОСОБА_1 покликається на те, що існує досить висока ймовірність того, що відповідачі здійснять продаж квартири АДРЕСА_1 . На підтвердження цього додають копію роздруківки з платформи он-лайн продажів «OLX». Однак суддя критично оцінює вказану інформацію, оскільки у оголошенні не вказано адреси квартири та є розбіжності щодо площі квартири відповідно до технічного паспорта на квартиру, що додається до матеріалів справи.
Відтак суд вважає доводи позивачки недостатньо вмотивованими, оскільки нею не надано жодних доказів, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вчиняють ті чи інші дії, спрямовані на продаж спірної квартири за АДРЕСА_1 .
Таким чином, враховуючи викладені обставини, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Суддя