З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Провадження № 2/521/1235/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
Представник - ОСОБА_2
Відповідач - ОСОБА_3
Третя особа - Служби у справах дітей Одеської міської ради
Представник - Адамович Лариса Анатоліївна
Третя особа - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради
в особі органу опіки та піклування
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, призначення аліментів та визначення місця проживання дітей з батьком, -
До Малиновського районного суду м. Одеси 08 грудня 2022 року звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, за яким просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно дитини (сина) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дитини (доньки) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 у розмірі 4000,0 (чотири тисячі) грн на двох дітей щомісячно, починаючи з грудня 2022 року до досягнення ними повноліття; визначити місце проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на таке.
ОСОБА_1 з ОСОБА_8 проживали спільно без реєстрації шлюбу та від цих відносин народились двоє дітей: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти зареєстровані та проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_2 . На протязі більше 11 років сумісного проживання без шлюбу ОСОБА_3 часто зловживала спиртними напоями, належним чином не займалась вихованням дітей. Відповідач істерично кричала на дітей і навіть обзивала їх нецензурними словами, зникала з дому на тривалий час, залишаючи малолітніх дітей без материнської уваги. У відповідача ОСОБА_3 аспект добробуту своїх дітей на останньому місці. Відповідач ухиляється від обов`язку виховання дітей свідомо, хоча має реальну можливість виконати його. ОСОБА_3 діти не потрібні, вони її дратують, вона тривалий час проживає з іншими чоловіками, забуваючи про дітей. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справа за відсутності позивача та його представника, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представила, відзиву на позов не подавала. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явилась, у порядку заочного розгляду справи.
Третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дітей.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_8 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.
Від цих відносин народились двоє дітей: син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження від 11 січня 2011 року № 8, зареєстрований Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, та дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із свідоцтва про народження від 21 лютого 2012 року № 1546, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції.
Діти зареєстровані та проживають разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Батько дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, приділяє багато уваги вихованню та розвитку дітей.
Мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, від виховання дітей самоусунулась.
За місцем проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в повному обсязі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає.
Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 31 березня 2023 року № 315 ССД/01-29 за відомостями Департаменту, місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 з 26 грудня 2003 року.
Відповідно до акту бесіди, складеного спеціалістами Київського територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради від 27 квітня 2023 року встановлено, зі слів сусіда, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає. На дзвінок та стук у ворота ніхто не вийшов.
Відповідно до характеристики Одеської гімназії № 120 Одеської міської ради на ученицю 4-Б класу - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`ясовано, що батько приділяє належну увагу вихованню доньки. Відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідують школу. Шкільним приладдям та одягом забезпечена, завжди охайно одягнена та нагодована.
Відповідно до характеристики Одеської гімназії № 120 Одеської міської ради від 16.02.2023 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясовано, що батько - ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина, а саме: цікавиться успіхами у навчанні, відвідуванням уроків та виконанням домашніх завдань.
Згідно з поясненням малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 травня 2023 року, встановлено, що дитина любить тварин, має багато друзів. Маму - ОСОБА_11 бачив приблизно три роки тому, вона не дзвоне, не цікавиться життям та успіхами дитини. Дитина вважає, що потрібно позбавити її батьківських прав, оскільки батько чудово виконує всі функції замість мами.
Згідно з поясненням малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11 травня 2023 року, встановлено, що дитина дуже давно не бачила та не чула свою мати, тому повністю згодна з рішенням батька про позбавлення матері батьківських прав.
Згідно з поясненням старшої доньки ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з`ясовано, що з мамою стосунки не складаються. Молодшого брата ОСОБА_9 та сестру ОСОБА_10 мати залишила на її вітчима - ОСОБА_1 .
Останній раз вона бачила мати 13 квітня, яка пройшла біля неї та не привіталася. ОСОБА_13 вважає, що мати сама від усіх дітей відмовилася. Також підтримує думку вітчима, щодо позбавлення батьківських прав матері - ОСОБА_4 , відносно малолітніх дітей, та шкодує, що її батько не позбавив мати батьківських прав відносно неї.
Відповідно до довідки державної установи «Одеський слідчий ізолятор» від 11 квітня 2023 року № 5/6-6053, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше в установі не утримувалася та станом на 06 квітня 2023 року не утримується.
Відповідно до довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05 квітня 2023 року № 5315/24-29-18, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У відповідності до пояснень ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , вихованням та розвитком малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше двох років займається батько ОСОБА_1 . Матері дітей жодного разу не бачили.
На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської 14 червня 2023 року мати - ОСОБА_3 не з`явилась, був присутній батько - ОСОБА_1 , який просив задовольнити його заяву.
Згідно із положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини. Її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Відповідно до ст. 164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав.
Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей.
Служба у справах дітей Одеської міської ради, відповідно до висновку від 26 червня 2023 року за № 1654/01-20, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи те, що мати ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, має бути позбавлена батьківських прав щодо дітей.
Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Окрім того відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя.
Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини ухвалено рішення у справі «М.С. проти України» (№ 2093/13), яким було констатовано порушення вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, через відмову визначення місця проживання дитини шляхом об`єктивного з`ясування всіх обставин та деталей та «в якнайкращих інтересах самої дитини», а не шляхом використання презумпції на користь матері.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Згідно із ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 ЦПК України, СУД, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб: Служби у справах дітей Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, призначення аліментів та визначення місця проживання дітей з батьком - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по відношенню до її неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,0 (чотири тисячі) грн на двох дітей щомісячно, починаючи з 08 грудня 2022 року до досягнення ними повноліття.
Визначити місце проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .
Після набранням рішенням законної сили його копію направити до Малиновського районного у місті Одесі відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду в повному обсязі складено 10 липня 2023 року.

СУДДЯ В.К.Гуревський