Справа № 446/1066/22 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т.І.
Провадження № 22-ц/811/2554/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договорами позики від 01.08.2018 року та від 01.07.2019 року в сумі 498 361,86 грн та судові витрати.

22.09.2022 року від представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, а саме: земельну ділянку, площею 0,3546 га, кадастровий №:06:000:0244, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 1,2139 га, кадастровий №:09:000:0058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 0,0814 га, кадастровий №:01:003:0104, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 67,5 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми 498 361 грн 86 коп.

В обґрунтування зазначеної заяви представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 посилалася на ціну позову, яка становить 498 361,86 грн, а також на те, що невжиття заходів забезпечення даного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у випадку його задоволення.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував ціну поданого ОСОБА_1 позову, що становить 498 361,86 грн, а також те, що ОСОБА_3 не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання покладених на неї забов`язань за договорами позики від 01.08.2018 року та від 01.07.2019 року. Вважає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі про стягнення з ОСОБА_3 коштів може бути ускладненим або взагалі неможливим.Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження оціночної вартості нерухомого майна відповідачки, на яке просить накласти арешт позивач, що позбавляє суд оцінити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами у позові. Однак, зазначений висновок суду не відповідає вимогам процесуального закону, яким не встановлено обов`язку позивача додавати до заяви про забезпечення позову висновок про оцінку майна відповідача, оцінку якого позивач не має можливості провести у зв`язку з відсутністю доступу до цього майна. Вважає, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може призвести до відчуження майна відповідачкою, що унеможливить ефективний захист прав позивача за результатами розгляду спору. При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

09.11.2022 року від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому зазначено, що, звернення позивача з заявою про забезпечення даного позову спрямовано на порушення законних прав відповідача ОСОБА_3 , а саме незаконне обтяження майна останньої. Вважає, що позивачем належним чином не обгрунтовано підстави застосування заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а тому підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні. Просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

У засіданні колегії суддів представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, 29.07.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договорами позики від 01.08.2018 року та від 01.07.2019 року на суму 498 361,86 грн.

22.09.2022 року представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, районний суд виходив з того, щотака заява не містить будь-якого обґрунтування можливого утрудненого виконання в майбутньому рішення суду, ухваленого в межах позовних вимог, з якими позивач звернувся до суду. Відсутність належного мотивування у заяві про забезпечення позову виключає належну оцінку судом питання доцільності заходів забезпечення позову. Звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 498361,86 грн, позивачем на підтвердження обгрунтованості заяви про забезпечення позову не надано будь-яких підтверджуючих документів щодо оціночної вартості нерухомого майна відповідачки, що позбавляє суд оцінити співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами у позові.

Однак, з таким висновком районного суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забепечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог; пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Виходячи зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , яка просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за договорами позики в розмірі 498 361,86 грн, колегія суддів приходить до висновку, що заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову слід задоволити, накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 : земельну ділянку, площею 0,3546 га, кадастровий №:06:000:0244, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 1,2139 га, кадастровий №:09:000:0058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 0,0814 га, кадастровий №:01:003:0104, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 67,5 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми 498 361 грн 86 коп., оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 вересня 2022 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 : земельну ділянку, площею 0,3546 га, кадастровий №:06:000:0244, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 1,2139 га, кадастровий №:09:000:0058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221; земельну ділянку, площею 0,0814 га, кадастровий №:01:003:0104, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 221, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, загальною площею 67,5 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 21, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах суми 498 361 грн 86 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра