ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1091/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: витребування майна із чужого незаконного володіння
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача: Комунальне підприємство "Харківське ремонтно-будівельне підприємство", Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року позов ХМР залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ХМР посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ХМР не отримувала судові повістки на судове засідання призначене на 24 грудня 2021 року та на 02 лютого 2022 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи а.с.89 т.2 не містить будь-якої інформації або даних про його вручення позивачу або уповноваженій особі позивача. За вклеєними на це повідомлення номерами трекінгу на сайті Укрпошти за пошуком зазначається інформація про відсутність даних, у зв`язку з їх не зареєстрованістю в системі.

Вказує, що протокол судового засідання від 02.02.2022 свідчить про те, що суд приймаючи оскаржувану ухвалу був обізнаний про неналежне повідомлення позивача про місце, дату та час розгляду справи.

Зауважує, що оскаржувану ухвалу постановлено на стадії проведення підготовчого судового засідання, проте залишення позовної заяви без розгляду може мати місце лише у тому випадку коли позивач був належним чином повідомлений про час слухання справи повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче судове засідання, що відповідає висновку викладеному в постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №761/8849/19.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Розумна О.О. просить апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.02.2022 - без змін. При цьому вказала, що в матеріалах справи наявні зворотні розписки, які свідчать про те, що позивач був належним чином повідомлений про судові засідання 24.12.2021 (а.с. 86 т. 2), 02.02.2022 (а.с. 89 т. 2), що спростовує твердження апелянта про те, що він не був повідомлений судом про згадані судові засідання.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позов без розгляду з посиланням на норму ст. 128, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд першої інстанції вказав, що з жовтня 2021 року у жодне із призначених судом судових засідань представник позивача не з`явився з невідомих причин, що позивач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не надавши при цьому заяви про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням того, що суд вичерпав усі можливі засоби повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, та будь-які правові підстави для подальшого відкладення судового засідання у суду відсутні.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання по справі на 02 березня 2020 року, але підготовче провадження не було закінчено, а розгляд справи по суті судом першої інстанції на день залишення позову без розгляду так і не був призначений.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року позов залишено без розгляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У статті 189 ЦПК України зазначено:

1. Завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

2. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

3. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У статті 197 ЦПК України визначено такий порядок проведення підготовчого засідання та зміст підготовчих дій суду:

1. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

2. У підготовчому засіданні суд:

1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;

2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;

10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;

11) направляє судові доручення;

12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;

13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;

14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;

15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

16) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

17) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;

19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.ч. 2, 3 ст. 200 ЦПК України).

Згідно ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

З положень ч.ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України слідує, що виконання вищевказаного завдання розгляду справи по суті відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що поняття «підготовче засідання» та «судове засідання» не є тотожними, так як ці судові процедури мають різну мету та виконують різні завдання, визначені у ст.ст. 189, 209 ЦПК.

Підготовче засідання спрямоване на його підготовку до розгляду по суті, з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду, належного кола учасників справи та забезпечення правильного та швидкого вирішення справи.

У свою чергу, після закриття підготовчого провадження в судовому засіданні суд у присутності учасників судового процесу розглядає докази та вирішує спір по суті.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд може залишити позов без розгляду через повторну неявку позивача в судове засідання, а не в підготовче засідання, якщо мають місце інші підстави для застосування судом такої форми закінчення справи (зокрема, належне повідомлений позивача про судовий розгляд, ненадходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності, відсутність перешкод для розгляду справи).

Отже, за змістом вказаних норм правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише при виконанні завдання розгляду справи по суті та за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що на день залишення позову без розгляду суд так і не призначив справу у судовому засіданні для розгляду по суті, в залишив позов без розгляду у підготовчому провадженні, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість залишення позову без розгляду внаслідок повторної неявки позивача в судове засідання.

До аналогічних правових висновків для вирішення такого процесуального питання дійшов Верховний Суд у постановах від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19), від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19).

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

З урахуваннм того, що метою підготовчого провадження є підготовка розгляду справи по суті, то застосування до позивача у визначеній п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальній ситуації наслідків у вигляді залишення позову без розгляду, що за змістом цієї норми спрямоване не забезпечення розгляду справи по суті впродовж розумного строку, - не відповідає завданню розгляду справи по суті, яке передбачене у нормі ст. 209 ЦПК України, та порушує процесуальний порядок розгляду справи.

У разі зловживання позивачем процесуальним правом на участь у підготовчому засіданні, суд вправі призначати судове засідання для розгляду справи по суті за його відсутності. Усі негативні процесуальні наслідки від такого порушення стандарту добросовісної процесуальної поведнки, обмежені завданням та змістом підготовчого провадження, ст.ст. 189, 197 ЦПК України, та відповідно до норми ст. 44 ЦПК України, покладаються на учасника справи, які його порушив.

Окрім цього колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять даних про належне, двічі поспіль, як вимагається згаданої нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, повідомлення судом першої інстанції позивача про судові засідання 24.12.2021 02.02.2022. Так, на а.с. 86, 89 т.2 містяться зворотні розписки про отримання представником ХМР рекомендованої поштової кореспонденції, але в них відсутні відомості про її зміст, що це були саме судові повістки, тому такі документи не відповідають вимогам п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 2 ст. 130 ЦПК України про порядок вручення судових повісток. Крім того, згідно протоколу судового засідання від 02.02.2022 року у суду на день залишення позову без розгляду не було зворотніх повідомлень про виклик представника позивача, який не з`явився у судове засідання, у судові засідання на 05.11, 24.12 (а.с. 90 т.2).

З огляду на викладене слід визнати, що доводи скарги знайшли своє підтвердження, а наведені у відзиві на апеляційну скаргу заперечення колегія суддів вважає недоведеними.

Оскільки оскаржувана ухвала не відповідає нормам процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2023 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М.Мальований.