Справа № 191/3062/22
Провадження № 2/191/940/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 липня 2023 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Порошиної О.О.
за участю секретаря - Рибак М.П.
розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона ОСОБА_1 перебувала у стосунках з ОСОБА_2 . Від цих стосунків в них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №80 та видано відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 від 19.02.2009 року.
Спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки з 2015 року розірвано остаточно, з того часу відповідач жодного разу дитину не бачив. Батько не спілкується з дитиною навіть засобами телефонного зв`язку, що може підтвердити сама дитина, оскільки вона у віці, в якому все усвідомлює. Підтвердженням того, що батько не зустрічається з дитиною також слугує той факт, що відповідач проживає в м. Антрацит Луганської області, тобто на окупованій РФ з 2014 року території. Син туди з моменту виїзду не їздив.
Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, натомість створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Підтвердженням того, що у вихованні сина батько ніякої участі не бере, до школи не приходить, шкільні наради не відвідує, ніякої участі у житті школи не приймає, свідчить довідка з Запорізької ЗОШ І-ІІІ №88, в якій навчається син. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Позивачка додатково повідомляє, що у липні 2020 році вона ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.07.2020 року, яке видано Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та взяла прізвище ОСОБА_6 .
Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Антрацит Луганської області, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, але до його початку, надала заяву, якою просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. У судовому засіданні від 01.06.2023 року позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі ніколи не перебувала, він просто зазначений батьком в свідоцтві про народження дитини. У 2019 році позивач подала на аліменти, однак жодного разу вона їх не отримувала. З 2020 року перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, який гарно ставиться до дитини. Відповідач останній раз бачив дитину лише один раз у 2018 році, з цього часу участі у житті дитини не приймає. Мати відповідача померла, а батько після нашого переїзду не хоче з ними спілкуватись.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заперечень до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Третя особа в особі представника органу опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району Парфенюк Л.П. у судове засідання не з`явилася, але до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позбавлення батьківським прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 не заперечує. У судовому засіданні від 11.07.2023 року позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.
У судовому засіданні від 11.07.2023 року з`ясовувалась думка неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , який суду повідомив, що підтримує рішення матері, щодо позбавлення батьківських прав батька, оскільки останній моральної та матеріальної підтримки не надає, всім забезпечує мати, до 8 років проживали разом з батьком, а після переїзду з мамою, батька взагалі не бачив, раз на рік він міг написати смс - повідомлення. З батьком бажання спілкуватися не було, бо має на нього образи. На даний час з навчанням допомагають та всім необхідним забезпечують мама і вітчим, якого він називає татом. Рідного батька не сприймає, бо його поведінка до нього з мамою була негативною, він зловживав алкогольними напоями.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.
З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано відділом реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Луганської області вбачається, що матір`ю дитини є ОСОБА_4 , батьком зазначено ОСОБА_2 ( а.с. 12).
Зміна прізвища позивачки з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 відбулась на підставі зареєстрованого 04.07.2020 року шлюбу з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб виданого Олександрівським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ( а.с.17).
Відповідно до копії судового наказу № 227/5080/19 виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області від 21.01.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
З довідки № 2784 виданої Ровеньківським ВДВС у Ровеньківському районі Луганської області від 16.02.2022 року вбачається, що за виконавчим листом № 227/5080/19, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в період з 03.12.2019 року по 01.02.2022 року ОСОБА_1 аліменти не отримувала. В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація про відкрите виконавче провадження № НОМЕР_5, щодо боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.15).
На підтвердження утримання позивачем ОСОБА_1 свого сина ОСОБА_3 , останньою надано суду копію довідки з місця роботи, яка свідчить, що ОСОБА_1 , відповідно до Наказу про прийняття на роботу № 124к від 31.03.2017 року працевлаштована у виробничій службі АТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на посаді заступника директора з виробництва ( а.с.49).
Згідно довідки № 007 від 17.02.2022 року виданої директором Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 88 Запорізької міської ради Запорізької області - ОСОБА_3 є учнем 7-Б класу даного учбового закладу ( а.с.16).
З акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , 2009 р.н. за адресою проживання позивачки ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 вбачається, що дитини має задовільні умови проживання, для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови ( а.с.52).
За результатами бесіди начальника відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Кисельової О.І., головного спеціаліста відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено що дитина з рідним батьком не спілкується більше трьох років, батько не цікавиться життям сина. Проживає разом з матір`ю та вітчимом, якого називає батьком та які його забезпечують всім необхідним для життя та його розвитку. Повністю підтримує намір матері щодо позбавлення батька батьківських прав ( а.с.54).
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Антрацит Луганської області, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - Орган опіки та піклування районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському районувважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.83-84).
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , життям та здоров`ям останнього не цікавиться, вихованням та його утриманням не займається. Батько не проявляє батьківської турботи до дитини, тобто фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, що має наслідком позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Також, суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст.150, ст.164,166 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", ст. ст. 141, 209, 263 -265, 280 - 284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Антрацит Луганської області, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_4 сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Порошина