Справа № 201/6784/22
Провадження № 2/201/708/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Товарна біржа «Січеславська, Правова») про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21.09.2022р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Товарна біржа «Січеславська, Правова») про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів, позов підписано адвокатом Корніловою Е.Ю. (діє за ордером від 21.09.2022р. - а.с. № 101) (а.с.№ 3-11).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2022р. позов прийнято до провадження та призначено розгляд в загальному позовному провадженні з проведенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою судді Ткаченко Н.В. було витребувано за клопотанням представника позивача докази, а саме від Товарної біржи «Січеславська, Правова»: інформацію, коли та ким були затверджені правила біржової торгівлі Товарної Біржі «Січеславська, Правова»; копію правил біржової торгівлі Товарної Біржі «Січеславська, Правова» станом на 23.09.2019р.; інформацію, коли i де було здійснено публікацію оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 ; копію оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 ; інформацію про те, скільки учасників приймало участь у аукціоні, проведеному Товарною Біржою «Січеславська, Правова» з продажу квартири АДРЕСА_1 ; інформацію про розміри гарантійних внесків учасників та дату внесення, що приймали участь у аукціоні, проведеному Товарною Біржою «Січеславська, Правова» з продажу квартири АДРЕСА_1 ; копії відповідних документів, які підтверджують кількість учасників аукціону та внесення ними гарантійних внесків; інформацію, кому та на який строк видавались свідоцтва члена Товарної біржі «Січеславська, Правова» протягом вересня 2019р.; копії відповідних свідоцтв члена Товарної біржі «Січеславська, Правова» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; оригінали документів про продаж квартири АДРЕСА_1 , а саме оригінал: договору купівлі-продажу № 20190913/1 від 23.09.2019р., протоколу № 20190913/1 від 23.09.2019р., акту приймання-передачі майна від 23.09.2019р. (а.с. №108).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Корнілова Е.Ю. посилалася на те, що позивач жодного договору про продаж належної йому квартири 23.09.2019р. ні на Товарній Біржі «Січеславська, Правова» ні на будь-якій іншій біржі, ні в будь-якому іншому місці не укладав та не підписував. Квартиру АДРЕСА_2 не продавав.

Також представник позивача звертала увагу суду на те, що ОСОБА_1 членом Товарної Біржи «Січеславська, Правова» не був, про її існування дізнався випадково. Грошових коштів у сумі 1 240 000 грн., або в будь-якій іншій сумі за ніби то продаж квартири не отримував. Також позивач не підписував акт приймання передачі майна від 23.09.2019р. та фактично квартиру нікому не передавав. Окрім іншого, представник позивача наголошувала на тому, що згідно Закону України «Про товарну біржу» позивач не був членом Товарній Біржі «Січеславська, Правова» та на товарній біржі не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи. Таке обмеження не поширюється на майно, яке відчужується з податкової застави, а також майно, конфісковане відповідно до закону. Квартира АДРЕСА_1 це нерухоме майно, визначене індивідуальними ознаками, квартира не продавалась як партія, яка є нерухомим майном і капітальним активом, вищевказана квартира не була предметом податкової застави чи конфіскації, а отже в силу дії вимог, передбачених ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 207, 209, 203, 215, 220, 657 ЦК України договір купівлі-продажу № 20190913/1 від 23.09.2019р. є нікчемним. Оскільки кв. АДРЕСА_1 вибула з власності ОСОБА_1 поза його волі, вона підлягає поверненню із чужого незаконного володіння

Представник позивача, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 328, 387, 388 ЦК України, просила задовольнити позовні вимоги та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , а також скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №33381832 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 від 24.09.2019р., 10:14:28, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 23.09.2019р., видавник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, серія та номер: 20190913/1, виданий 23.09.2019р., видавник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,ТБ "Січеславська, Правова" код 36207444), протокол про проведення аукціону, серія та номер 20190913/1, виданий 23.09.2019р., видавник ТБ "Січеславська, Правова" код - 36207444, відомості про який внесено до Реєстру державним реєстратором КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу" Гладковим Ю.В.

За клопотанням представника позивача від 13.03.2023р. (а.с. № 144-145) в якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог було залучено Товарну біржу «Січеславська, Правова», про що постановлена ухвала від 14.03.2023р. (без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ч.4 ст. 259, ст. 353 ЦПК України) (а.с. № 147).

Копію позовної заяви та ухвалу від 23.09.2022р. про витребування доказів Товарна біржа «Січеславська, Правова» отримала 24.03.2023р. (а.с. № 151, 155).

До цього, Товарна біржа «Січеславська, Правова» отримувала ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2022р. про витребування доказів неодноразово (а.с. №110-111, 124, 128, 138, 141).

Станом на дату завершення підготовчого провадження та судового засідання 03.07.2023р. ухвала судді Ткаченко Н.В. від 23.09.2022р. третьою особою у справі не виконана.

Підготовче засідання у справі у відповідності до положень ст. 197, п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 15.05.2023р. (а.с. № 159).

Представник позивача адвокат Корнілова Е.Ю. 26.06.2023р. суду подала клопотання про долучення відповіді від 06.06.2023р. Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра на адвокатський запит від 30.05.2023р. з доказами направлення запиту та відповіді учасникам справи (а.с. № 165-174).

В підготовчі засідання по справі, які були призначені на 25.01.2023р., 14.03.2023р., 15.05.2023р. та в судове засідання, яке було призначено на 03.07.2023р., відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, рекомендованими листами з повідомленнями, втім, до суду кожного разу поверталися конверти з судовими повістками (а також з позовом з додатками) з позначками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 123, 129, 137, 142, 150, 154, 161, 164).

Крім того, про дату підготовчих засідань та судового засідання 03.07.2023р. відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 133, 143, 156, 174).

Відповідач ОСОБА_2 про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не направив, не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов.

Представник третьої особи - Товарної біржи «Січеславська, Правова» в підготовче засідання 15.05.2023р. та в судове засідання 03.07.2023р., також не з`явився, про дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, у справі наявні відповідні підтвердження (а.с. № 151, 155, 161, 163).

Представник позивача адвокат Корнілова Е.Ю. 03.07.2023р. суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, для забезпечення рівності прав сторін у справі та з урахуванням неявки в судове засідання відповідача та третьої особи, просила розглядати справу в судовому засіданні також і за її відсутністю та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 175).

За вищезазначеного, з урахуванням заяви представника позивача від 03.07.2023р. та неявки відповідача та представника третьої особи при належному повідомленні про дату судового засідання, розгляд справи 03.07.2023р. здійснювався у відповідності до положень ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності обох сторін (їх представників), за відсутності представника третьої особи та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для ухвалення заочного рішення у справі немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, а саме, ні по тексту позовної заяви, ні по тексту заяви до суду від 03.07.2023р. представник позивача не надала згоду на заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.09.2019р. о 13:42:45 за відповідачем у справі ОСОБА_2 державним реєстратором Комунального підприємства «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» Гладковим Ю.В. зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 1 - коридор, 2 - шафа, 3,4,5 житлова, 6,7 - шафа, 8 - їдальня, 9 - кухня,10 - санвузол та припинено право власності на зазначене майно за ОСОБА_1 .

Правовою підставою виникнення речового права за ОСОБА_2 став договір купівлі-продажу номер 20190913/1, як зазначено в ньому, укладений 23.09.2019р. між позивачем та відповідачем за результатом проведенного аукціону (протокол №20190913/1 від 23.09.2021р.) Товарною Біржою «Січеславська, Правова» (а.с. № 40-41, 42-43).

Позивач стверджував, що він жодного договору про продаж належної йому квартири 23.09.2019р. ні на Товарній Біржі «Січеславська, Правова», ні на будь - якій біржі, ні в будь-якому іншому місці не укладав та не підписував, квартиру АДРЕСА_2 не продавав. Також позивач стверджував, що членом Товарної Біржи «Січеславська, Правова» він не був, про її існування (як і про начебто продаж ним квартири) дізнався випадково в листопаді 2019р., грошових коштів у сумі 1 240 000 грн. (один мільйон двісті сорок тисяч грн.), або в будь-якій іншій сумі не отримував, акт приймання передачі майна від 23.09.2019р. не підписував (а.с. № 39), фактично квартиру нікому не передавав, на день подачі позову проживає в ній зі своєї сім`єю (дружиною та двома неповнолітніми доньками), його дружина та доньки зареєстровані в ній (а.с. № 66, 68).

ОСОБА_1 також суду повідомив, що вищевказана квартира була придбана ним 07.09.2012р. у шлюбі з ОСОБА_3 за кредитні кошті, було укладено і іпотечний договір (а.с. № 69-75, 76-79), право власності було зареєстровано за ним, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів та Витягом про державну реєстрацію прав (а.с. № 80, 81).

Позивач зазначав, що зв`язку з неможливістю сплачувати кредит, він почав розглядати можливість її продати з метою погашення заборгованості та придбання іншої меншої площі, за згодою кредитора. Для цього він звернувся до агентства з нерухомості «Дніпро-сіті», де йому і повідомили, що квартира АДРЕСА_3 йому не належить.

25.09.2019р. о 09:29:21 ОСОБА_4 , Комунальне підприємство «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу», зробив відповідний запис про припинення іпотеки на підставі довідки №3654/83/06-19 від 11.09.2019р. ТОВ «АНСУ».

Ця інформація, а також і та, що станом на 23.09.2019р. іпотекодержателем було ТОВ «АНСУ» підтверджується Інформацією та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. № 19-38).

24.04.2020р. адвокатом позивача Корніловою Е.Ю. було направлено запит до ТОВ «АНСУ», відповідь на який надійшла 29.05.2020р. за вих. №8932, де зазначено, що ТОВ «АНСУ» ніяких документів (довідок) з метою припинення іпотеки по зазначеній у запиті квартирі не надавало (а.с. № 44-45, 46).

З приводу шахрайських дій невідомих осіб по заволодінню квартирою, позивач звернувся з відповідною заявою до Соборного ВНП Дніпровського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, про що було внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушено кримінальне провадження №0002976 від 25.11.2019р. за ст.190 ч.2 КК України (а.с. № 65) .

Стосовно правових підстав пред`явленого позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частина 3 ст. 203 ЦК України встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частина 2 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1,2,3 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Приписами ч. 1 ст. 220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Не можуть бути предметом біржової торгівлі речі, визначені індивідуальними ознаками, якщо вони не продаються як партія, а також будь-які вживані товари, включаючи транспортні засоби, та капітальні активи. Таке обмеження не поширюється на майно, яке відчужується з податкової застави, а також майно, конфісковане відповідно до закону.

Для цілей цього Закону: партією товару вважається визначена кількість (але не менше двох одиниць) однорідних товарів одного або кількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товарно-супровідним документом; уживаними товарами вважаються товари, що були у користуванні не менше року, транспортні засоби, які не підпадають під визначення нового транспортного засобу згідно із законом, а також будь-який капітальний актив, що був прийнятий в експлуатацію до його продажу.

Частина 4 ст. 656 ЦК України вказує на те, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Зазначена норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 388 ЦК України передбачає випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача.

Відповідно до ч.2 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Такий правовий висновок був сформульований у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016р. у справі № 6-2407цс15.

25.07.2022р. Верховний Суд в рамках розгляду справи № 278/607/17 так само досліджував питання щодо витребування майна з чужого незаконного володіння шляхом подання віндикаційного позову.

Отже, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У пунктах 142, 146, 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 183/1617/16-ц було зроблено висновок, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Варто відміти, що третьою особою - Товарною біржею «Січеславська, Правова» ухвала від 23.09.2022р. в частині витребування доказів (а.с. №108) не виконана, незважаючи на те, що чотири рази отримана, у справі наявні поштові повідомлення (а.с. № 110-111, 124, 128, 138, 141, 151, 155).

Суд з цього приводу зазначає, що наслідки невиконання учасником справи ухвали суду про витребування доказів передбачені ч.10 ст. 84 ЦПК України, згідно якої у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою суду від 23.09.2022р. (а.с. № 108) витребовувалися докази для встановлення наступних фактів: факту проведення Товарною Біржою «Січеславська, Правова» аукціону (протокол №20190913/1 від 23.09.2021р.), факту участі в цьому аукціону позивача та відповідача, факту укладення 23.09.2021р. між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу номер 20190913/1, а також факту фактичної передачі спірної квартири.

Таким чином, враховуючи той факт, що третьою особою - Товарною біржею «Січеславська, Правова» не надані витребувані судом докази, а саме: інформацію, коли та ким були затверджені правила біржової торгівлі Товарної Біржі «Січеславська, Правова»; копію правил біржової торгівлі Товарної Біржі «Січеславська, Правова» станом на 23.09.2019р.; інформацію, коли i де було здійснено публікацію оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 ; копію оголошення про продаж квартири АДРЕСА_1 ; інформацію про те, скільки учасників приймало участь у аукціоні, проведеному Товарною Біржою «Січеславська, Правова» з продажу квартири АДРЕСА_1 ; інформацію про розміри гарантійних внесків учасників та дату внесення, що приймали участь у аукціоні, проведеному Товарною Біржою «Січеславська, Правова» з продажу квартири АДРЕСА_1 ; копії відповідних документів, які підтверджують кількість учасників аукціону та внесення ними гарантійних внесків; інформацію, кому та на який строк видавались свідоцтва члена Товарної біржі «Січеславська, Правова» протягом вересня 2019р.; копії відповідних свідоцтв члена Товарної біржі «Січеславська, Правова» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; оригінали документів про продаж квартири АДРЕСА_1 , а саме оригінал: договору купівлі-продажу № 20190913/1 від 23.09.2019р., протоколу № 20190913/1 від 23.09.2019р., акту приймання-передачі майна від 23.09.2019р. суд вважає встановленими наступні факти: факт не проведення Товарною Біржою «Січеславська, Правова», аукціону, результати якого оформлені протоколом №20190913/1 від 23.09.2021р., факт не приймання участі в вищевказаному аукціоні позивача та відповідача, факт не укладення (підписання) 23.09.2019р. між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу номер 20190913/1, факт не передачі спірної квартири за актом приймання передачі майна від 23.09.2019р. та факт не отримання позивачем грошових коштів у сумі 1 240 000 грн. (один мільйон двісті сорок тисяч грн.).

Аналізуючи відповідь Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра від 06.06.2023р. на запит адвоката Корнілової Е.Ю. від 30.05.2023р. (а.с. № 165-171), суд зазначає, що станом на день розгляду цивільної справи триває досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002975 від 25.11.2019р. за ст.190 ч.2 КК України, яке було порушено Соборним ВНП Дніпровського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області відповідно до заяви позивача за фактом шахрайських дій невідомих осіб, які від його імені продали на аукціоні, проведеному Товарною Біржою «Січеславська, Правова», належну йому квартиру.

30.01.2020р. кримінальне провадження №0002976 було об`єднано з кримінальним провадженням №0002975, а останнє, в свою чергу, 18.05.2020р. заступником Генерального прокурора було передано за підслідністю до Головного слідчого управління Національної поліції України та об`єднано з кримінальним провадженням №0000038. Тобто на даний час триває досудове розслідування по декількох об`єднаним кримінальним провадженням, пов`язаним між собою фактами незаконного заволодіння майном фізичних та юридичних осіб шляхом вчинення шахрайських дій з використанням правового механізму продажу майна на аукціоні на Товарній Біржі «Січеславська, Правова» (ЄДРПОУ - 36207444).

Також були досліджені та перевірені надані адвокатом ОСОБА_5 роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень у справах № 202/8642/19, №201/825/20, №201/13795/19, з яких вбачається, що у 2019р. подібних змін права власності, на підставі не існуючих торгів на Товарній біржі «Січеславська, Правова», було здійснено ще по декількох об`єктах нерухомості. Стосовно цих біржових угод, не існуючих торгів та змін права власності були подані відповідні заяви про скоєння кримінальних правопорушень (а.с. № 84-100).

Поза увагою суду не може залишится той факт, що, Товарна біржа Січеславська, Правова» та Комунальне підприємство «Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу» знаходяться за однією адресою, а саме: АДРЕСА_4

Все це підтверджує, що спірне нерухоме майно вибуло з приватної власності ОСОБА_1 з порушенням вимог чинного законодавства, поза його волею, а відтак, наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки суд дійшов до висновку, що позивач має право на його витребування у відповідача на підставі ст. 387 ЦК України .

Таким чином, враховуючи, що під час судового розгляду справи доведено позивачем та не спростовано відповідачем, що нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 було зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем без відповідної правової підстави, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦК України та приймаючи до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 12 400 грн. (а.с. № 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 328, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Товарна біржа «Січеславська, Правова») про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів - задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_2 , яка складається з 1- коридор, 2 - шафа, 3, 4, 5 житлова, 6, 7- шафа, 8 - їдальня, 9 - кухня, 10 - санвузол, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №33381832 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 від 24.09.2019р., 10:14:28, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 23.09.2019р., видавник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, серія та номер: 20190913/1, виданий 23.09.2019р., видавник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,ТБ "Січеславська, Правова" код 36207444), протокол про проведення аукціону, серія та номер 20190913/1, виданий 23.09.2019р., видавник ТБ "Січеславська, Правова" код - 36207444, відомості про який внесено до Реєстру державним реєстратором Комунального підприємства "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу" Гладковим Юрієм Володимировичем.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 12 400 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.