Справа № 456/5912/23
Провадження № 2/456/1401/2023
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

18 грудня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Сімоної-Мацигін А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу №456/5912/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на час навчання.

В обгрунтування позову зазначив, що на даний час ОСОБА_1 , навчається денній формі навчанні в Університеті технологій, економіки та дизайну Трірського університету прикладних наук (м. Трір, Німечина) за напрямком дизайну одягу і навчання потребує затрат, що включають в себе оплату за придбання літератури, підручників та інших канцтоварів, лікування, тощо. Так як мамі важко самій все оплачувати, а позивач не в змозі повністю забезпечити себе так як навчається на денній формі навчання і ніяких доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач фізично здоровий, працює та має стабільний дохід, відтак матеріально забезпечений, а тому має можливість утримувати повнолітнього сина який продовжує навчання.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 , через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки підтримує та просить задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19.06.2018 року.

ОСОБА_1 , є студентом Трірського Університету прикладних наук Університету технологій, економіки та дизайну. Термін навчання - зимовий семестр 2023/24 (01.09.2023-29.02.2024), що підтверджується свідоцтвом за пунктом 9 Закону про фінансування освіти від держави довідкою №72 від 23.06.2023 року.

Позивач зазначає, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, коштів, які надає йому мати, не достатньо, а відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку надавати не бажає, хоча має можливість.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.

Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

ОСОБА_1 , навчається на денній формі навчання в університеті технологій, економіки та дизайну Трірського університету прикладних наук (Німеччина), тому не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання.

На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, враховуючи, що ОСОБА_2 , будь-яких доказів щодо неможливості надання позивачу матеріальної допомоги на період його навчання не надав, тому суд вважає, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання у зазначеному розмірі щомісячно, оскільки даний вид утримання аліментів пов`язаний саме із навчанням.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання- 29.02.2024 року включно.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

З урахуванням положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 258-259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на його утримання на період навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 20.11.2023 року, і до закінчення навчання, тобто, по 29.02.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_2 на корить держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Р. Т. Шрамко