АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року

м. Чернівці

справа № 2-4244/2010

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Литвинюк І. М., Половінкіної Н. Ю.

секретар Скулеба А. І.

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс»

стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2

апеляційні скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 березня 2023 року та додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Терещенко О. Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

В січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» (далі ТзОВ «Кредіт Партнерс») звернулося до суду з заявою.

Заявник просив:

- замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на ТзОВ «Кредіт Партнерс» у цивільній справі №2-4244/2010 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором;

- поновити строк для пред`явлення дубліката виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 грудня 2010 року у справі №2-4244/2010 року стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 668 115 гривень 96 копійок. Стягувачу видано виконавчий лист.

Ухвалами Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 січня 2013 року та 24 липня 2014 року замінено стягувача АКІБ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа у вказаній вище справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у справі №2-4244/10.

10 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №2301/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким право вимоги за кредитним договором, укладеного з ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «Вердикт Капітал».

28 січня 2022 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кредіт Партнерс» було укладено договір відступлення прав вимоги №14689540/1 за кредитним договором, укладеного з ОСОБА_1 , згідно якого усі права вимоги за даним кредитним договором перейшли до ТзОВ «Кредіт Партнерс».

05 квітня 2022 року Шевченківським районним судом міста Чернівці замінено стягувача його правонаступником у цивільній справі з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТзОВ «Кредіт Партнерс».

08 грудня 2022 року Чернівецьким апеляційним судом скасована вказана ухвала, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволення заяви ТзОВ «Кредіт Партнерс» про заміну стягувача його правонаступником відмовлено.

08 жовтня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» реалізовано іпотечне майно та укладено договори купівлі-продажу 1/2 часток будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться на АДРЕСА_1 .

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 жовтня 2020 року скасовано державну реєстрацію права власності на 1/2 частки житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 422,00 кв.м., які знаходяться на АДРЕСА_1 .

Вважає, що після скасування звернення стягнення на предмет іпотеки, усі права кредитора щодо стягнення усієї суми заборгованості відновились, оскільки боржником не виконано умов кредитного договору та не повернуто суму позики, і новий кредитор має право на задоволення своїх вимог шляхом пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 березня 2023 року заяву ТзОВ «Кредіт Партнерс» про заміну стягувача його правонаступником у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Додатковою ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2023 року в задоволенні вимог заяви ТзОВ «Кредіт Партнерс» про поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання відмовлено.

Суд виходив з того, щоз часу повернення виконавчого листа стягувачеві, тобто з червня 2018 року по теперішній час, виконавчі провадження по стягненню вищезазначеного боргу не відкривались.

Заявник не спростував пасивної поведінки щодо контролю за виконанням рішення суду, оскільки доводами заяви і матеріалами справи не спростовано сплив трьох років з часу повернення виконавчого документа стягувачу.

Заявником не надано суду жодних доказів, які могли б свідчити про поважність пропуску стягувачем строку для пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційних скаргах ТзОВ «Кредіт Партнерс» просить ухвали суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що державним виконавцем не було направлено постанову про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк», стягувач не знав та не міг знати про вказані дії виконавця, а отже не міг передати інформацію новим стягувачам.

Жодним нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку стягувача вчиняти контроль за виконанням рішення суду.

Судом першої інстанції не враховано те, що виконавчий документ був втрачений. Також судом не досліджено причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Вважає аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Посилається на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем відбувся 30 вересня 2014 року на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області у справі №715/1705/14. Ухвалення Глибоцьким районним Чернівецької області судом рішення 22 жовтня 2020 року у справі №715/841/20 не свідчить про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2010 року про стягнення з боржників 668 115 гривень 96 копійок не було виконане, оскільки вартість предмета іпотеки складала 240 892 гривні 56 копійок.

В автоматичній системі виконавчих проваджень відсутній супровідний лист до постанови про повернення виконавчого листа.

Аргумент апелянта про те, що ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» не знали та не могли знати про закриття виконавчого провадження не підтверджені жодними доказами. Зазначена інформація є загальнодоступною та опублікована в автоматичній системі виконавчих проваджень.

Лист державної виконавчої служби про неотримання стягувачем оригіналу виконавчого листа не є належними та допустимим доказом, оскільки матеріали виконавчого провадження були знищені станом на день виготовлення такого листа.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 грудня 2010 року у справі №2-4244/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 05 квітня 2007 року в розмірі 668 115 гривень 96 копійок (а.с.52 т.1).

На підставі вказаного вище заочного рішення 17 січня 2011 року Шевченківським районним судом міста Чернівці видано виконавчі листи, строк пред`явлення до виконання яких встановлено до 05 січня 2014 року (а.с.79-80, 104-105 т.1).

8 грудня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с.116-125 т.1).

Відповідно до акту прийому передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року ПАТ «Укрсиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв документи щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0 (а.с.126 т.1).

18 березня 2011 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №25186443, №25168951 за вказаними вище виконавчими листами (а.с.114, 150 т.1).

14 січня 2013 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні №25186443, відкритого Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ на підставі виконавчого листа №2-4244/2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (а.с.84 т.1).

24 липня 2014 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні №25168951, відкритого у ВДВС Глибоцького РУЮ на підставі виконавчого листа №2-4244/2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (т.1 а.с.140).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 24 жовтня 2016 року видано дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 січня 2011 року у справі №2-4244/2010 року про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору №0 від 05 квітня 2007 року в сумі 668 115 гривень 96 копійок та 1820 гривень судових витрат, який направлено на адресу АТ «Дельта Банк». Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-4244/2010 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці (а.с.160-162 т.1).

18 червня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про повернення стягувачу виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі пункту 4 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується інформацією про виконавче провадження від 14 лютого 2023 року (а.с.208-209 т.2).

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором до виконання сплив 17 червня 2021 року.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №753/24459/18.

10 серпня 2020 року ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» уклали договір №2301/К про відступлення прав вимоги.

Згідно з пунктом 1 цього договору банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (а.с.188-189 т.1).

Додаток №1 до договору №2301/К про відступлення прав вимоги від 10 серпня 2020 року у матеріалах справи відсутній.

28 січня 2022 року ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кредіт Партнерс» уклали договір №14689540/1 про відступлення прав вимоги за кредитним договором.

Згідно з пунктом 1 цього договору ТзОВ «Вердикт Капітал» відступила ТзОВ «Кредіт Партнерс» належні ТзОВ «Вердикт Капітал», а ТзОВ «Кредіт Партнерс» набула права вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал» до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (а.с.190-193 т.1).

Згідно з актом приймання-передачі прав вимоги від 28 січня 2022 року (додаток №1 до договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 28 січня 2022 року №14689540/1) ТзОВ «Вердикт Капітал» передало права вимоги за кредитним договором від 5 квітня 2007 року №, позичальник ОСОБА_1 (а.с.194).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 квітня 2022 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Кредіт Партнерс» у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.224-224 т.1).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 8 грудня 2022 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 квітня 2022 року скасовано та у задоволенні заяви ТзОВ «Кредіт Партнерс» про заміну стягувача відмовлено (а.с.165-170 т.2).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що на ухвалу від 17 березня 2023 року слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу на додаткову ухвалу від 19 травня 2023 року слід залишити без задоволення.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції від 17 березня 2023 року не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції не повно зв`язував обставини, які мають значення для справи.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону про виконавче провадження).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зробила висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, наведене в ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у цій справі тлумачення стосується лише ситуації, коли виконавче провадження відкрите як юридичний процес, а його сторони набули відповідних прав як сторони відкритого виконавчого провадження. Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, - в силу другої частини цієї статті.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.9-6.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Заявник посилається на те, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 переходило за договорами про відступлення такого права від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», від ПАТ «Дельта Банк» до ТзОВ «Вердикт Капітал», від ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Кредіт Партнерс».

Однак ТзОВ «Кредіт Партнерс» не надало докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Зокрема, відсутній доказ, які підтверджує відступлення права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від ПАТ «Дельта Банк» до ТзОВ «Вердикт Капітал» (Додаток №1 до договору №2301/К про відступлення прав вимоги від 10 серпня 2020 року).

Також в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» ТзОВ «Кредіт Партнерс» до боржника ОСОБА_2 .

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на те, що ТзОВ «Кредіт Партнерс» не довело належними доказами матеріальне правонаступництво, заявник не може звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки таким правом наділений виключно стягувач.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, ухвала суду першої інстанції від 17 березня 2023 року постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому її мотивувальну частину слід змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.

Додаткова ухвала суду першої інстанції від 19 травня 2023 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 березня 2023 року задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Партнерс» на додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2023 року залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину ухвали Шевченківського районного суду міста Чернівці від 17 березня 2023 року, виклавши її в редакції цієї постанови.

Додаткову ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 19 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 14 липня 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Ірина ЛИТВИНЮК

Наталія ПОЛОВІНКІНА