Справа № 466/3493/23
Провадження № 2-з/466/48/23
У Х В А Л А

13 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ТзОВ «ЛАЗУР ГРУП» про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

11.04.2023 позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким провести поділ майна подружжя: стягнути з відповідача грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 2011 року випуску,реєстраційний номер НОМЕР_1 . Також визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_1 ; припинити право власності відповідача на вказане нерухоме майно та визнати за нею та відповідачем право власності по 1 / 2 ідеальній частці вказаної нерухомості.

Ухвалою судді від 12.04.23 було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

29.05.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_2 та комору № НОМЕР_2 загальною площею 2,59 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 ( секція 8, черга № 5 ). Також просить провести поділ майна подружжя та визнати за ним та відповідачкою по 1 / 2 частині майнових прав на вказане нерухоме майно.

Ухвалою суду від 13.07.2023р. зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі, шляхом заборони третій особі, яка не заявляє самостійних вимог по зустрічному позові: ТзОв «ЛАЗУР ГРУП» вчиняти будь-які правочини, надавати погодження на відступлення права вимоги, підписувати Акт приймання-передачі майнових прав та вчиняти інші дії, пов`язані з розпорядженням майнових прав на наступні об`єкти нерухомості: однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , комору № НОМЕР_2 загальною площею 2,59 кв.м., що розташована у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 (секція 8, черга №5) до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Заяву мотивує тим, що вищевказані об`єкти нерухомості є предметом спору у вищевказаній цивільній справі за зустрічним позовом, які придбані сторонами у шлюбі.

Так, 17.11.2020р. позивачем ОСОБА_4 та ТОВ «ЛАЗУР ГРУП» укладено Договір № ЛС/77кв. купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме: однокімнатну квартиру, АДРЕСА_5 . В результаті укладення договору, ОСОБА_4 придбала на підставі форвардного контракту № ЛС/1км від 01.10.2019р., майнові права вказані об`єкти нерухомості, вартість яких сплачена повністю.

Таким чином, після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, остання може здійснити реєстрацію права власності об`єкта нерухомості виключно на своє ім`я або відчужити оспорювані майнові права на об`єкт нерухомості на користь третіх осіб, шляхом відступлення права вимоги, ще до прийняття будинку у експлуатацію.

Відтак існує очевидна небезпека завдання шкоди законним правам, свободам га інтересам ОСОБА_1 , а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Учасники процесу в судове засідання не викликались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як встановлено, предметом спору по зустрічному позову є майнові права на квартиру АДРЕСА_6 та комору № І площею 2, 59 кв.м. будинку № 115Д (секція №8, черга №5), які на думку позивача, відповідачка може відчужити.

Відповідно до змісту п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п.1ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: -між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; -з`ясувати обсяг позовних вимог, -дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що відсутні підстави для застосування вказаних заявником заходів забезпечення позову, зважаючи на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 331/1255/17 (провадження № 61-11180св18) зазначено, що «забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення».

Заявник зазначає, що відповідач у будь - який час після прийняття будинку в експлуатацію може здійснити реєстрацію права власності Об`єкта нерухомості згідно вищевказаних договорів виключно на своє ім`я або відчужити оспорювані майнові права на об`єкт нерухомості на користь третіх осіб шляхом відступлення права вимоги (здійснити заміну Сторони у зобов`язанні), ще до прийняття будинку у експлуатацію.

Між тим, заявником не представлено доказів , що будинок, в якому знаходяться спірні об`єкти нерухомості введений в експлуатацію. А предметом спору в даній справі є майнові права на ці об`єкти, тобто права фізичних чи юридичних осіб, які пов`язані з майном, і є відмінні від права власності. У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому, тобто після введення будинку в експлуатацію.

Також заявником не представлено жодних доказів, що відповідачем, чи ТзОВ «ЛАЗУР ГРУП» вживаються буд-які дії, спрямовані на відчуження майна, на яке просить накласти арешт.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

Керуючись ст. 149, 150, 151, 152, 153, 260-262 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа ТзОВ «ЛАЗУР ГРУП» про поділ майна подружжя, шляхом заборони третій особі, яка не заявляє самостійних вимог по зустрічному позові: ТзОВ «ЛАЗУР ГРУП» вчиняти будь-які правочини, надавати погодження на відступлення права вимоги, підписувати Акт приймання-передачі майнових прав та вчиняти інші дії, пов`язані з розпорядженням майнових прав на наступні об`єкти нерухомості: однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , комору № НОМЕР_2 загальною площею 2,59 кв.м., що розташована у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 (секція 8, черга №5) до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І. Є. Зима