БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/87/23
Справа № 356/501/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в сумі 2738,04 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник вказав, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

Як зазначив заявник, між ТОВ «Київоблгаз Збут» та ОСОБА_1 було укладено договір № постачання природного газу (акцепт - оплата споживача), відповідно до умов якого заявник зобов`язувався боржнику постачати природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а боржник зобов`язаний своєчасно оплачувати заявнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

В порушення вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви не додано доказів укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, що підтверджують обставини, на які посилається представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у заяві про видачу судового наказу.

Так, відсутні докази направлення боржнику заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, про що зазначено у заяві про видачу судового наказу.

Крім того, заява містить посилання на укладений між ТОВ «Київоблгаз Збут» та ОСОБА_1 договір № постачання природного газу, хоча до заяви про видачу судового наказу додано лише копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який не містить номеру договору.

З долученого до заяви про видачу судового наказу розрахунку заборгованості споживача ОСОБА_1 не видається за можливе безспірно співвіднести заявлену до стягнення суму заборгованості із сумою заборгованості, яка підтверджена фінансовим станом споживача (розрахунком заборгованості). За 06.2020 ОСОБА_1 нараховано борг у сумі 1618,75 грн, при цьому графи «обсяг», «нараховано», «до сплати» не містять жодних даних.

ТОВ «Київоблгаз Збут» заявлено вимогу про стягнення заборгованості, що виникла у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 29.06.2023, отриманої у порядку ч. 7 ст. 165 ЦПК України, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Інформація про належність боржнику права власності чи наявність у нього іншого права володіння, користування квартирою, заборгованість за надання послуг до якої просить стягнути заявник, відсутня.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, зазначене вище не може свідчити про наявність у боржника безспірної заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження.

В порушення зазначеної норми представник заявника не вказала у заяві свого місця проживання, таким чином лише частково виконавши вимоги п. 3 ч. 2 ст. 163 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

В силу приписів ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на зазначене вище, керуючись ст. 160-161, 163, 164-166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу, боржник: ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. В. Дудар