ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/2260/22

провадження № 22-ц/4809/690/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Напрюшкіної О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року у складі судді Іващенко В.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю (далі СП ТОВ) «Світловодськпобут» про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначала, що 20 лютого 2015 року вона отримала дозвіл на відключення власної квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

16 вересня 2020 року її квартиру АДРЕСА_1 було відключено від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, про що складено акт.

24 вересня 2020 року вона звернулася до СП ТОВ «Світловодськпобут» із заявою про припинення нарахування, оскільки в належній їй квартирі встановлено індивідуальне опалення.

Оскільки відповідач безпідставно продовжує нараховувати плату за послуги централізованого опалення, заборгованість визначена підприємством за період з 01.11.2020 по 01.08.2022 складає 8390,50 грн.

Посилаючись на те, що дії відповідача порушують її права, просила суд зобов?язати СП ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення її квартири від централізованого опалення, тобто з 16 вересня 2020 року.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити нарахування ОСОБА_1 плати за послуги з централізованого опалення належної їй квартири АДРЕСА_1 , з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 16 вересня 2020 року. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, СП ТОВ «Світловодськпобут» подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми матеріального права та процесуального права, а його висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, представник відповідача зазначає, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року (справа № 140/3437/18), рішення Міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири (приміщення) від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, викладені в пункті 2 Протоколу засідання Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за №1 від 20 лютого 2015 року, визнано протиправним та скасовано.

Вважає, що оскільки ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на відключення вказаної квартири від мереж ЦО та ГВП в період легітимності Протоколу №1 від 20 лютого 2015 року засідання Міжвідомчої комісії з питань відключення від мереж ЦО та ГВП, до дня його скасування та визнання протиправним постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, тому в зв?язку з пропуском зазначеного періоду дії позивача на встановлення індивідуального опалення є незаконними та самовільними.

Представник відповідача вказує, що відповідно до Правил користування тепловою енергією та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води відключення квартири від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання можливо здійснити, отримавши дозвіл на улаштування індивідуального опалення, виключно при наявності відповідних технічних умов саме у теплопостачальної організації, про видачу яких споживач повинен подати заявку теплопостачальній організації. Натомість, позивач, отримавши робочий проєкт реконструкції системи централізованого опалення та встановлення індивідуального опалення, відразу приступив до реконструкції системи. Таким чином, здійснене самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і тепло споживання, без погодження змін із теплопостачальною організацією.

Також наголошує, що відповідно до п. 13 розділу ІІІ Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) у визначеній кількості примірників. Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення). Однак, позивач не запросив представника теплопостачальної організації на складання акту відключення квартири від мереж централізованого опалення, поставивши відповідача перед фактом про здійснення таких дій.

Посилаючись на зазначені обставини, вважає, що позивачем допущено грубе порушення діючого законодавства під час відключення квартири від мереж централізованого опалення. Однак, суд першої інстанції наведені вимоги законодавства проігнорував. При цьому не вказав підстав, з яких не погодився з правовою позицією відповідача у справі. У матеріалах справи відсутні будь-які докази встановлення в квартирі позивача індивідуального опалення та здійснення ізоляції стояків.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Зазначає, що ним обрано ефективний спосіб захисту своїх прав, оскільки послуги з теплопостачання, які надаються відповідачем вона не отримує, відтак відсутні зобов`язання перед ТОВ «Світловодськпобут».

Вважає посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для задоволення позову через скасування судом рішення Міжвідомчої комісії виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення № 1 від 20 лютого 2015 року є безпідставним, оскільки вона не брала участі у справі, за наслідками розгляду якої було ухвалено рішення суду від 19 червня 2019 року і відповідно їй, не було відомо про скасування рішення, яким був наданий дозвіл на відключення власної квартири від мереж централізованого опалення.

Крім того, зазначала, що після ухвалення судом рішення від 19 червня 2019 року Міжвідомчою комісією виконавчого комітету Світловодської міської ради дозвіл на відключення квартири від мережі централізованого опалення не був відкликаний, що на її думку спростовує той факт, що вона самовільно відключила квартиру від мережі централізованого опалення.

Також звертала увагу, що нею виконані всі відповідні технічні умови, за наявності яких вона може відключитися від системи централізованого опалення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Згідно витягу з протоколу засідання міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення від 20 лютого 2015 року №1 щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.4).

Згідно Акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 вересня 2020 року, квартира ОСОБА_1 , що розташована в АДРЕСА_1 - відключена від централізованого опалення, шляхом видимого розриву заварюванням(а.с.23).

Із довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» вбачається, що станом на 07.10.2020 борг ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , за послуги теплопостачання відсутній.

Із довідки СП ТОВ «Світловодськпобут» вбачається, що станом на 11.08.2022 борг ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , за послуги теплопостачання становить 8390,50грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 визнано протиправним та скасовано рішення Міжвідомчої комісії щодо надання дозволу на відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, викладені в пункті 2 протоколу Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення за №1 від 20 лютого 2015 року.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Позивач, яка була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 367 ППК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач реалізувала своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання та здійснила відключення квартири від мереж централізованого опалення на підставі дозволу суб`єкта владних повноважень, а тому відповідач порушує права позивача шляхом незаконного нарахування плати за послуги з теплопостачання з 16 вересня 2020 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 № 630 (далі - Правила) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові. При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.

Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж центрального опалення та гарячого теплопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували фактичні договірні відносини, письмового договору не було, типовий договір передбачає підставу розірвання договору за минування потреби в отриманні послуги. Заборгованість станом на час відключення від системи теплопостачання, відсутня (а. с. 26).

Згідно витягу з протоколу засідання міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань щодо відключення від мереж централізованого опалення від 20 лютого 2015 року №1 щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання ОСОБА_1 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.4).

Згідно Акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 вересня 2020 року, квартира ОСОБА_1 , що розташована в АДРЕСА_1 - відключена від централізованого опалення, шляхом видимого розриву заварюванням (а.с.23).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивач реалізувала своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується відповідним актом, та з моменту відключення не користувалася послугами відповідача, а тому у ТОВ «Світловодськпобут» були відсутні підстави нараховувати ОСОБА_1 плату за послуги з 16 вересня 2020 року, які остання фактично не отримувала.

Реалізацію права позивача на вибір джерела постачання теплової енергії не можна визнати самовільною чи незаконною, оскільки отриманий на це дозвіл уповноваженого суб`єкта - органу місцевого самоврядування, згідно наданого дозволу забезпечив виготовлення проєкту встановлення системи індивідуального опалення відповідно до державних будівельних норм і правил та до початку нового опалювального сезону проведено відключення квартири від централізованої мережі залученим суб`єктом господарювання.

З аналізу вимог чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства вбачається, що відсутність представника теплопостачальної організації під час робіт із відключення квартири від ЦО та ГВП, які здійснювалися залученим власником суб`єктом господарювання, та непідписання представником теплопостачальної організації акта про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, не може мати своїм наслідком визнання відповідних дій самовільним відключенням.

Акт про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 16.09.2020 складений за участю представника виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання гендиректором ТОВ УК «Господарник» Гончаренко С.В., представника суб?єкта господарбвання ФОП ОСОБА_2 (підписи скріплені відповідними печатками) (а.с.23).

Суд звертає увагу, що основним документом для сторін є рішення органу самоврядування - дозвіл на переобладнання та встановлення індивідуального опалення, фактично здійснення відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж теплопостачання. Прийняття такого рішення передбачає з`ясовання технічної можливості відключення та відповідність такої дії законодавчим нормам, в іншому випадку дозвіл не надається. Відповідальність за дотримання процедури покладена на державний орган. У споживача зобов`язання, в разі не бажання отримувати послугу, здійснити відключення на підставі дозволу у відповідності до технічної документації та припинити отримувати послугу.

Оскільки, відповідач після відключення квартири ОСОБА_1 , продовжував протиправно нараховувати плату за послуги позивачу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 401/1623/20 (провадження № 61-3777св21).

Доводи апеляційної скарги щодо скасування судом рішення Міжвідомчої комісії Виконавчого комітету Світловодської міської ради для розгляду питань про відключення від мереж централізованого опалення №1 від 20 лютого 2015 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки після ухвалення судом рішення від 19 червня 2019 року Міжвідомчою комісією Виконавчого комітету Світловодської міської ради дозвіл наданий ОСОБА_1 на відключення квартири від ЦО і ГВП не був відкликаний, відключення відбулося за наявності технічної можливість такого відключення затвердженої органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання».

Доводи позивача про те, що вона не була стороною у справі, за наслідками розгляду якої було ухвалено рішення суду від 19 червня 2019 року і відповідно їй не було відомо про скасування рішення, яким їй надано дозвіл на відключення власної квартири від мереж централізованого опалення, заслуговують на увагу, оскільки відповідальність за дотримання процедури відключення покладена на державний орган.

Колегія суддів звертає увагу, що головний доказ та обставина в справі - це дозвіл на встановлення індивідуального опалення, тобто здійснення відключення від мереж ЦО. Відповідно до принципу «належного врядування» ризик будь-якої помилки державного органу треба покладати на державу та не виправляти ці помилки за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 січня 2012 року, заява № 29979/04). Тому певне недотримання Світловодською міською радою процедури, визначеної у розділі ІІІ Порядку саме щодо дій органу місцевого самоврядування, не може мати для позивача жодних негативних наслідків.

Суд апеляційної інстанції, також, прийняв до уваги, що рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимономопольного комітету України № 41-р/тк від 04.11.2020 визнано, що спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2а, ідентифікаційний код юридичної особи 31678853) за результатами господарської діяльності у 2017, 2018 та 2019 роки займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг зі централізованого опалення в межах території м. Світловодськ Кіровоградської області, де розташовані теплові мережі, які використовувало СП ТОВ «Світловодськпобут» для транспортування та постачання теплової енергії; спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме, зі проведення нарахування 100 % плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до ущемлення інтересів споживачів і яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку; за порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини рішення, накладено на спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» штраф у розмірі 1 192 689 (один мільйон сто дев`яносто дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) гривень; зобов`язано спільне підприємство-товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, у двомісячний строк з дня отримання рішення, про що повідомити Антимонопольний комітет України.

За викладеного, доводи апеляційної скарги ТОВ «Світловодськпобут» щодо недотримання позивачем встановленого законом порядку відключення квартири від системи централізованого опалення та постачання гарячої води, самовільне відключення не заслуговують на увагу.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи зазначене, в межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення не встановлено. В даному випадку висновок, зроблений судом першої інстанції, в повному обсязі відповідає встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 липня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

О.А. Письменний