Справа № 127/10/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Саєнко О.Б., при секретарі Фольварковій Н.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Партнер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення простроченої заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2022 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області із Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю надійшли матеріали вищевказаної позовної заяви, яку представник позивача мотивує тим, що КС «Партнер» як фінансова установа, яка згідно Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001 № 2908-ІІІ, відповідно до Статуту вправі провадити господарську діяльність з надання кредитів серед власних членів, на підставі укладеного договору кредиту №0139 від 15.06.2020 надала члену кредитної спілки «Партнер» ОСОБА_1 (далі позичальник) кредит - в розмірі 25000,00 грн., які видані останньому через касу згідно розписки про отримання коштів № 20252 від 15.06.2020 по договору кредиту № 0139 від 15.06.2020.

Вказує, що з метою забезпечення виконання умов договору кредиту № 0139 від 15.06.2020 було прийнято договори поруки: №0139-П від 15.06.2020, укладений між кредитною спілкою «Партнер» і ОСОБА_2 (далі поручитель) та № 0139-1-П від 15.06.2020, укладений між кредитною спілкою «Партнер» і ОСОБА_3 (далі поручитель), які взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язанням і позичальника, що випливають із договору кредиту.

Зазначає, що позичальником було порушено умови договорів кредиту у частині платності та своєчасності виконання боргового зобов`язання, оскільки не було внесено ним чергових платежів і наступних за ними, а також ст. ст. 1054, 536, 610 ЦК України, оскільки зобов`язання не виконано у строки та у розмірах, встановлених договором кредиту. Згідно п. 2.1. договору поруки відповідальність поручителя настає у випадку коли позичальник не виконує, або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання згідно договору кредиту, тому поручителем було порушено договір поруки.

Також вказує, що про необхідність виконати зобов`язання за кредитним договором в добровільному порядку відповідачам направлялись повідомлення: № 392, № 393, № 394 від 08.07.2021, якими їх письмово повідомляли про затримку оплати кредиту, про вимогу сплатити протягом тижня прострочену заборгованість, про можливість звернення до суду за захистом своїх інтересів та примусовим стягненням боргу.

Проте, відповідачі продовжують порушувати умови зазначених правочинів, незважаючи на законність та обґрунтованість підстав звернення до них позивача з вимогою про належне виконання кредитних зобов`язань.

Зазначає, що всього заборгованість на 29.12.2021 по договору кредиту №0139 від 15.06.20 склала 20669,15 грн. прострочених процентів за користування кредитом в період з 15.06.20 по 29.12.2021, тому просить суд солідарно з відповідачів на користь позивача вищевказану суму боргу, а також витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 06.04.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

16.06.2023 у судове засідання представник позивача не з`явилася, попередньо поштою на адресу суду надійшла заява голови правління КС «Партнер» Герасимчука Миколи, в якій останній просить суд розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідачів, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлялися належним чином; заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи про що постановив відповідну ухвалу.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований, а тому такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що КС «Партнер» відповідно до Статуту (нова редакція) є неприбуткова організація, заснована фізичними особами на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки, а також, здійснення іншої діяльності, визначеної Законом (а.с.19-22).

Відповідач ОСОБА_1 вніс вступний внесок КС «Партнер» в розмірі 10,00 грн. та 0,75 грн обов`язкового пайового внеску, про що свідчить копія прибуткового касового ордеру (а.с.10).

15.06.2020 між КС «Партнер» в особі голови правління Герасимчука М.В. та членом вказаної кредитної спілки ОСОБА_1 було укладено договір №КСНП-0139, відповідно до умов якого КС «Партнер» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит в сумі 25 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти до умов, передбачених договором (а.с.5-6).

Згідно п. 3.1.3 договору кредиту кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. У цьому випадку кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити позичальника про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

З копії розписки №20252 про отримання коштів від 15.06.2020, судом убачається, що відповідач ОСОБА_1 , дійсно отримав в КС «Партнер» за договором №КСНП-0139 від 15.06.2020 кредитні кошти у розмірі 25000,00 грн. (зворотній бік а.с.10).

Згідно додатку №1 до вищевказаного кредитного договору, кредитодавець та позичальник узгодили терміни та порядок погашення кредиту та процентів (графік платежів), про що свідчать особисті підписи сторін у зазначеному додатку (а.с.7).

Крім цього, 15.06.2020 між КС «Партнер» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки №0139-П та № 0139-1-П, відповідно до умов яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язалися перед КС «Партнер» солідарно з боржником відповідати за неналежне виконання умов кредитного договору №КСНП-0139 від 15.06.2020 (а.с.8,9).

Згідно п. 2.1. договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує, або неналежно чином виконує свої грошові зобов`язання згідно договору кредиту. Поручитель та позичальник несуть грошову та майнову відповідальність перед кредитодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає по зобов`язаннях позичальника в повному обсязі, тобто: повернення кредиту, сплату процентів, неустойки, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та встановленого відсотка річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України), відшкодування збитків, завданих кредитодавцю внаслідок невиконання, або неналежного виконання позичальником умов договору кредиту. (п. 2.1, п. 2.2. договору поруки).

Згідно з наданою таблицею розрахунку боргу по нарахованим процентам за користування кредитом, станом на 29.12.2021 ОСОБА_1 має загальну суму заборгованості у розмірі 20 669,15 грн. (а.с.4).

Судом також установлено, що 07.07.2021 головою правління КС «Партнер» на адресу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено вимогу про добровільне повернення суми заборгованості по процентах за користування кредитними коштами у розмірі 14 278,74 грн., проте відповідачами вказані вимоги залишені без належного реагування (а.с.15,16,17).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ч. 1 ЦК України).

У кредитному договорі №КСНП-0139 від 15.06.2020, підписаного сторонами, а саме КС «Партнер» та відповідачем ОСОБА_1 зазначені розмір процентної ставки, орієнтована загальна вартість кредиту, кінцевий строк до якого має бути погашена заборгованість за кредитом у повному обсязі, а також у додатку №1 до кредитного договору сторони узгодили терміни та порядок погашення кредиту та процентів (графік платежів).

Крім цього із матеріалів справи убачається, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту №КСНП-0139 від 15.06.2020 між КС «Партнер» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки №0139-П та № 0139-1-П від 15.06.2020, у зв`язку із чим відповідачі зобов`язалися солідарно з боржником відповідати за неналежне виконання умов вищевказаного кредитного договору.

Окрім того, як зазначено вище, згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 15 червня 2022 року включно.

Водночас, як зазначалось 07.07.2021 головою правління КС «Партнер» на адресу відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 направлено вимогу про добровільне повернення суми заборгованості по процентах за користування кредитними коштами у розмірі 14 278,74 грн.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року № 564/2199/15-ц зазначив, що згідно зі статтею 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з відповідної дати, тому у кредитора відсутні підстави для стягнення після зміненої дати виконання зобов`язання процентів за користування кредитом, штрафів та пені, визначених договором.

Таким чином, з огляду на те, що позивач 07.07.2021 надіслав до відповідачів вимогу про дострокове погашення простроченої заборгованості в якій, зокрема визначив, що на дату вимоги заборгованість за простроченим відсоткам становить 14 278,74, нарахування відсотків після такої вимоги у розмірі 20669,00 грн (позовна вимога) є неправомірним.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги КС «Партнер» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню та стягненню солідарно з відповідачів простроченої заборгованість за кредитним договором №КСНП-0139 від 15.06.2020, яка у загальному розмірі становить 14 278,74 грн. процентів за користування кредитом.

З врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги КС «Партнер» підлягають задоволенню частково, то у рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає солідарно стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1 568,18 грн. (із розрахунку: 2 270,00 грн. х 14 278,74 грн. / 20 669,00 грн.).

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.263- 265, 268, 280-282 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов Кредитної спілки «Партнер»,- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Кредитної спілки «Партнер» проценти за договором кредиту №КСНП-0139 від 15.06.2020 у розмірі 14 278,74 (чотирнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 74 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Кредитної спілки «Партнер», у рахунок повернення сплаченого судового збору в розмірі 1 568,18 (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) гривень 18 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Олена САЄНКО