Єдиний унікальний номер судової справи: 471/85/22
Номер провадження: 22-ц/812/559/23
Постанова

Іменем України

10 липня 2023 року м. Миколаїв Справа № 471/85/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та її представника - Сотської С.О. ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2023 року, ухвалене в складі головуючого судді Гукової І.Б., о 15 год 39 хв у приміщенні цього суду, повний текст рішення складено 29 березня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Сотську С.О. звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , який обґрунтовувала наступним.

Вона з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна донька - ОСОБА_4 .

З квітня 2021 року сторони припинили подружнє життя. Позивачка була вимушена тимчасово залишити доньку проживати разом з батьком, так як їй був необхідний час, щоб створити достатні та комфортні умови для проживання разом з дитиною.

На теперішній час позивач офіційно працевлаштована, має стабільний та достатній дохід, орендує квартиру, яка має всі необхідні комунікації та інтер`єр для комфортного проживання дитини, знайшла школу для доньки.

Позивач зазначала, що після припинення шлюбних відносин вона намагалася бачитись та спілкуватись з донькою, допомагати матеріально, але батько дитини постійно вчиняв перешкоди в цьому. Спілкування з дитиною відбувається тільки в присутності батька.

Дитина дуже прив`язана до неї, має з нею тісні зв`язки. Проживання доньки окремо від матері неможливо, так як це може негативно вплинути на її психічний та фізичний стан, оскільки проживання дитини з матір`ю становить для неї стабільну сімейну середу з народження.

Посилаючись на викладене, позивач просила визначити місце проживання дитини разом із нею.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 зазначав, що ним створені усі умови для проживання дитини, будинок облаштований меблями, має зручності. Дитина навчається у школі, він приділяє їй достатньо уваги. Коли до пізнього вечора він на роботі, за дитиною доглядає бабуся, його мати. Проживають у будинку його батьків. Мати дитини сама пішла з родини, доньку залишила проживати з ним. Перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю він не чинить.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за місцем свого проживання батьком дитини створені всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання доньки, дитина навчається у школі, має друзів, звикле для неї оточення.

Проживання у звичній для себе обстановці створює відчуття захищеності та сприяє стабільності психічного та емоційного стану дитини. Визначення судом місця проживання дитини з матір`ю призведе до необхідності зміни не тільки місця проживання дитини (як помешкання), але й до зміни населеного пункту, що призведе до примусових змін у стосунках з батьком. Суттєво зміниться і оточення дитини (коло друзів, школа тощо). Вимушені зміни в житті дитини можуть негативно вплинути на її психоемоційний стан, який на даний час є нестабільним та може викликати потребу у корекції спеціаліста. Також суд зазначив, що наразі мати перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, якого дитина бачила декілька разів, відношення чоловіка матері до дитини суду не відомо. Враховуючи ці обставини, сталі сімейні та соціальні зв`язки, які склались у дитини за місцем проживання з батьком, її психологічний стан, недоцільність порушення стабільності повсякденного життя дитини, а також належне та відповідальне ставлення батька до виконання батьківських обов`язків, суд вважав, що визначення місця проживання дитини з батьком максимально відповідатиме найкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та розвитку у звичному для неї середовищі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та визначити місце проживання дитини з матір`ю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду не відповідає інтересам дитини та суперечить найкращим інтересам дитини. Так, допитана в судовому засіданні донька сторін чітко сформулювала свою думку та вільно розповіла, що хоче проживати з матір`ю, що добре знайома із чоловіком, з яким мати проживає в шлюбі, який добре до неї відноситься, вони разом проводять час. Висновок психолога ОСОБА_5 , яка була присутня під час опитування дитини, суд у рішенні відтворив на власний розсуд. Заявник вважала, що думка дитини щодо її бажання проживати з нею, є переконливою з огляду на те, що тривалий час донька проживає з батьком, і навіть обмежене спілкування із матір`ю не вплинуло на її думку. Крім того, суд не звернув уваги на те, що дитина також розповіла в суді, що нею повністю займається бабуся, батько весь час на роботі, повертається пізно. Зазначала, що вона має зручний графік роботи, що дозволяє їй пристосувати своє життя до потреб дитини, дбати про її виховання та розвиток, піклуватися про її фізичний, духовний та моральний стан. Також заявниця вказувала, що суд прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. Проте у зазначеному висновку не міститься даних щодо намагання органу опіки та піклування провести опитування дитини, не наведено підстав та аргументів, які саме інтереси малолітньої дитини враховані, що викликає сумніви у правильності та об`єктивності такого висновку.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Позивач та її представник в судовому засіданні апеляційного суду підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених в скарзі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Орган опіки та піклування Братської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріли справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали у фактичних шлюбних відносинах та є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З квітня 2021 року сторони припинили фактичні шлюбні стосунки та з цього часу проживають окремо, малолітня донька залишилась проживати разом з батьком за адресою АДРЕСА_1 . Позивач, яка зареєстрована за цією ж адресою, на час розгляду справи, проживає в орендованій квартирі, разом з чоловіком ОСОБА_6 , з яким 22 червня 2022 року зареєструвала шлюб, по АДРЕСА_2 .

Між сторонами існує невирішений спір з приводу того, з ким з них має проживати дитина.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із доцільності визначення місця проживання дитини разом із батьком.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно із положеннями статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України визначені наступні обов`язки батьків: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 р.). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 р.).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 р. (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З матеріалів справи вбачається, що після припинення спільного проживання з відповідачем, у серпні 2021 року позивач зверталась до Первомайської НВК «ЗОШ 1-11 ст. № 5- колегіум» про зарахування її дочки до першого класу з 01 вересня 2021 року, у зв`язку з чим було заведено особову справу №с/600 (а.с.19-20), а у грудні 2021 року до Управління у справах дітей з метою обстеження матеріально-побутових умов для проживання малолітньої дитини (а.с.12).

Вказані звернення позивачки до учбового закладу та управління у справах дітей свідчать про те, що позивач відразу після припинення спільного проживання з відповідачем та створення умов для проживання дитини виявляла бажання щодо проживання дитини з нею.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10 грудня 2021 року ОСОБА_1 проживала разом зі співмешканцем ОСОБА_6 в квартирі, яку винаймали за адресою: АДРЕСА_3 . Умови проживання для малолітньої дитини відповідають санітарно-гігієнічним нормам, для навчання, розвитку, відпочинку дівчинки створені належні умови (а.с. 12-15).

Згідно акту обстеження умов проживання від 13 грудня 2022 року батько дитини - ОСОБА_3 власного житла не має, мешкає по АДРЕСА_1 , в будинку разом з батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок належить батьку відповідача, але документально не переоформлений (отриманий у спадок). В зимовий період малолітня донька ОСОБА_4 проживає в одній кімнаті разом з батьком, але має окреме ліжко. Для навчання дитини є в наявності стіл-парта, в кімнаті велика кількість різних іграшок, є розвиваючи ігри, художні книжки та шкільне приладдя (а.с. 167).

ОСОБА_3 працює підсобним працівником у ПП СПТ «Урожай» з 01 квітня 2022 року (а.с.95).

Відповідно до акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 18 січня 2023 року мати дитини - ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Сім`я мешкає в трикімнатній квартирі з усіма зручностями на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку. В квартирі підключене газопостачання, електропостачання. Опалення квартири індивідуальне. Гаряча вода надходить з бойлеру. В квартирі проведені ремонтні роботи по переобладнанню електропостачання, водопостачання. Всі кімнати та кухня відремонтовані та мебльовані. Квартира складається з коридору, кухні, трьох житлових кімнат, ванної кімнати об`єднаної з туалетом. В ванній кімнаті зроблений сучасний ремонт, на стіни та підлогу покладена кахельна плитка, зроблена тепла електро-підлога та встановлена пральна машинка. Квартира обладнана новими сучасними метало-пластиковими вікнами, які мають захист від відкриття. Великий балкон частково засклений, двері також обладнані захистом. Стіни квартири покриті шпалерами та шпаклівкою. На підлозі - лінолеум. Квартира мебльована сучасними меблями, є всі необхідні електричні побутові пристрої. На вікнах нові штори, підлога заслана килимами та доріжками. Для дитини відведена окрема кімната, в якій оздоблені місця для навчання та відпочинку. Дитяча кімната обладнана шафою-купе, диваном, робочим столом. Для дитини придбані дитячі речі та іграшки, комп`ютер для навчання. Родина забезпечена продуктами харчування. В квартирі прибрано та затишно. Санітарний стан приміщення відповідає санітарно-гігієнічним нормам.

Комісія дійшла висновку, що матір`ю створені належні умови проживання для малолітньої доньки, які відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для навчання, розвитку, відпочинку дівчинки створені всі умови, які відповідають віковим особливостям та потребам дитини (а.с. 190-205).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13 квітня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець (а.с. 64).

За змістом довідки КНП «Братський центр первинної медико-санітароної допомоги» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при зверненнях за медичною допомогою до лікарів у період з 2020 по 2022 роки супроводжував батько ОСОБА_3 (а.с. 91).

Згідно довідки від 15 лютого 2022 року № 05 Братського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 Сотер Анастасія навчається у першому класі. За період навчання заклад відвідувала регулярно, уроки без поважних причин не пропускала (а.с. 93).

За змістом довідки 15 лютого 2022 року № 02 Братського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, мати ОСОБА_4 , зі слів класного керівника, за час навчання дитини заклад та батьківські збори не відвідувала, окрім свята Першого дзвоника (а.с. 94).

Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Малолітня ОСОБА_4 , в судовому засіданні суду першої інстанції пояснювала, що проживає з батьком, бабусею та дідусем. Вона навчається у школі, має подруг, з якими грається на вулиці. До школи її водить та забирає бабуся. Домашнє завдання робить з бабусею. Спати її вкладає бабуся, батько пізно повертається з роботи. Іноді вона їздить до мами у м. Первомайськ, у мами їй подобається. У квартирі, де мешкає мама, є окрема кімната для неї. Чоловік, з яким проживає мама ставиться до неї добре. Дитина вказувала, що бажає проживати з мамою.

Психолог ОСОБА_5 , яка була присутня під час опитування дитини, висловила думку, що бажання дитини проживати з матір`ю не є остаточним та обумовлене тим, що вона сумує за матір`ю та рідко з нею бачиться.

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , затвердженого виконавчим комітетом Братської селищної ради 03 травня 2022 року, спеціалістами служби у справах дітей було обстежено умови, створені для проживання дитини за місцем проживання батька, досліджено документи надані матір`ю, щодо її місця проживання (на момент складання висновку), враховані документи з медичної установи, навчального закладу, та за результатами засідання комісії прийнято рішення щодо визначення місця проживання дитини з батьком.

Під час розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкому Братської селищної ради встановлено, що ОСОБА_1 розрахувалася з ТОВ «Авіон +», де працювала на посаді продавця продовольчих товарів з 23 листопада 2021 року і на даний час має намір влаштуватися на роботу без оформлення трудових відносин. На засіданні комісії не змогла надати будь-яких документів, що підтверджують її доходи та можливість матеріально утримувати дитину. Членами комісії не встановлено, хто буде здійснювати догляд за дитиною під час перебування матері на роботі, фактично дівчинка буде залишатися бездоглядна. За час проживання дитини з батьком позивач не надавала дитині необхідного матеріального забезпечення, тільки декілька разів по 200 або 300 грн, привозила на побачення солодощі, не купувала ліки під час хвороби дитини. ОСОБА_3 з 01 квітня 2022 року оформлений підсобним працівником у ПП СПТ «Урожай», разом із батьком займається бджолярством та утриманням підсобного господарства. З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, тому на цей час дитині безпечніше буде знаходитися у сільській місцевості за місцем свого фактичного місця проживання (а.с. 67-70).

Аналізуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що визначення місця проживання дитини з матір`ю найкраще відповідає інтересам дитини.

Судом встановлено і не спростовується матеріалами справи, що батьки дитини характеризуються позитивно. Жодних обставин, які б вказували, що хтось із них в силу суб`єктивних чи об`єктивних причин не здатен виконувати покладені на них законом обов`язки щодо виховання, утримання та розвитку спільної дитини, судом не встановлено. За місцем проживання кожного із батьків малолітньої ОСОБА_4 створено належні умови для її проживання. Кожен із батьків проявляє турботу та любов до дитини.

В цілому матеріально-побутові умови та рівень комфорту, які можуть забезпечити дитині обоє батьків, істотно не відрізняються, у обох батьків гарні стосунки з малолітньою донькою. Малолітня ОСОБА_4 має емоційний контакт та прихильність до кожного з батьків.

З пояснень у судовому засіданні суду першої інстанції малолітньої ОСОБА_4 слідує, що вона бажає проживати з мамою ОСОБА_1 .

Даних про те, що проживання дитини з мамою ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_6 може мати на неї негативний вплив, а також, що зміна умов поживання, виховання та оточення малолітньої ОСОБА_4 , з огляду на те, що вона відвідувала матір за місцем її проживання, може негативно вплинути на її психологічний стан та може призвести до труднощів у спілкуванні, розвитку конфліктності та до ігнорування соціальних вимог нового середовища матеріали справи не містять. Крім того, як встановлено малолітня донька сторін нетривалий час проживала окремо від матері та бажає з нею проживати, а ОСОБА_1 за досить недовгий проміжок часу створила належні умови для проживання дитини та повноцінного розвитку дитини.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що визначення судом місця проживання дитини з матір`ю призведе до примусових змін у стосунках з батьком, а вимушені зміни в житті дитини можуть негативно вплинути на її психоемоційний стан, який на даний час, як зазначав суд, є нестабільним та може викликати потребу у корекції спеціаліста, не підтверджується матеріалами справи та є передчасним. На час ухвалення оскаржуваного рішення судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, що приведе до зміни місця проживання дитини, буде мати більш негативний вплив на дитину, ніж залишення її проживати разом із батьком.

На думку колегії суддів малолітня ОСОБА_4 потребує не тільки любові і турботи батька, а й у першу чергу, враховуючи її вік та стать, материнської любові і турботи, яку їй надає її мати. Позитивний приклад матері, її турбота, увага, розуміння є найбільшою складовою гідного життя дівчинки в майбутньому.

До того ж, слід враховувати умови проживання дитини. Так, з акту обстеження умов проживання від 13 грудня 2022 року встановлено, що в зимовий період малолітня ОСОБА_4 проживає в одній кімнаті разом з батьком. Крім того, графік роботи ОСОБА_3 передбачає тривалу відсутність його вдома та фактичне виховання дитини бабусею.

Відповідно до приписів частин четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини від 03 травня 2022 року орган опіки та піклування Братської селищної ради Миколаївської області вважав за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком ОСОБА_3 .

Орган опіки та піклування обґрунтував своє рішення тим, що позивач не змогла надати документів, що підтверджують її доходи та можливість матеріально утримувати дитину, членами комісії не встановлено, хто буде здійснювати догляд за дитиною під час перебування матері на роботі, за час проживання дитини з батьком позивач не надавала дитині необхідного матеріального забезпечення, ОСОБА_3 з 01 квітня 2022 року оформлений підсобним працівником у ПП СПТ «Урожай», разом із батьком займається бджолярством та утриманням підсобного господарства, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, тому на цей час дитині безпечніше буде знаходитися у сільській місцевості за місцем свого фактичного місця проживання.

Між тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з цим висновком Органу опіки та піклування Братської селищної ради Миколаївської області, оскільки ненадання позивачем документів, що підтверджують її доходи, не є достатніми підставами вважати неможливість позивача матеріально забезпечувати дитину. До того ж, органом опіки та піклування не надано оцінки графіку роботи позивача, яка зазначала, що її графік роботи, як фізичної особи - підприємця, дозволяє їй пристосувати своє життя до потреб дитини, дбати про її виховання та розвиток, тоді як батько дитини приходить з роботи пізно і фактично вихованням дитини займається бабуся. Необґрунтовано органом опіки та піклування і те, що на час дії воєнного стану в України дитині безпечніше буде знаходитися у сільській місцевості за місцем свого фактичного місця проживання. Орган опіки та піклування не заслухав думку дитини, яка висловила бажання проживати разом з матір`ю.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування на підставі ч. 6 ст. 19 СК України, оскільки наданий суду висновок не в повній мірі відповідає інтересам дитини та не містить належного обґрунтування дійсної необхідності визначення місця проживання дитини з батьком.

Враховуючи ставлення матері дитини до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стать дитини (жіночої статі), наявність відповідних умов для проживання дитини, а також необхідності дитини перебувати з матір`ю та за відсутності будь-яких негативних обставин, які б перешкоджали матері проживати з малолітньою дитиною, колегія суддів вважає, що встановлені факти у сукупності дають підстави для висновку, що задля забезпечення найкращих інтересів дитини, буде правильним визначити її місце проживання з матір`ю. Зазначене буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та розвитку.

Враховуючи викладене та положення пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду необхідно скасувати, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, вимогам матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом задоволена апеляційна скарга, по справі постановлено нове рішення про задоволення позовних вимог, необхідно відповідно провести розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивачки 2481 грн судового збору, сплачений нею за вирішення справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2481 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 10 липня 2023 року.