Справа № 626/3306/23
Провадження № 2/626/614/2023
УХВАЛА

про повернення заяви

15.11.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Гусар П.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілої від злочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілої від злочину, в якому просить:

-стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2170,00 грн та моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач в позовній заяві не вказує, поштові індекси, свої РНОКПП, адресу електронної пошти, в також відомості про наявність або відсутність у неї електронного кабінету.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно до положень ч.1 ст.4 закону «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а саме: про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди в розмірі 2170,00 грн та моральної шкоди в розмірі 80000,00 грн.

В свою чергу, позивач у позовній заяві не зазначає підстави звільнення від сплати судового збору.

Водночас, згідно п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків завданих в наслідок вчинення злочину, але вказаний Закон не звільняє від сплати судового збору за вимогами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

В свою чергу ст. 23 ЦК України, регламентує право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 13420,00 гривень.

Таким чином, позивачу за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та на підтвердження сплати судового збору до суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, серед документів доданих до позову відсутні: обвинувальний вирок або ухвала суду з нереабілітуючих підстав в кримінальному провадженні відносно відповідача, в якому позивач має статус потерпілого.

В зв`язку з вищевикладеним ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 24.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для виправлення недоліків в кількості 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали, а саме запропоновано позивачу усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки та надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору, надати докази, що підтверджують кожну обставину, а також в позовній заяві вказати поштові індекси, свій РНОКПП, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету.

Вищезазначена ухвала суду від 24.10.2023 року позивачу направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового повідомлення, яка вручена позивачу 03.11.2023 року.

Станом на 15.11.2023 року ухвала суду від 24.10.2023 року не виконана.

Суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У своєму рішенні у справі Калашников проти Росії Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьова проти України зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв розумності строку є саме поведінка заявника.

На підставі викладеного та у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки у встановлений строк, вважаю за необхідне повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілої від злочину з всіма доданими додатками та роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілої від злочину.

ОСОБА_1 надіслати ухвалу суду разом із заявою та всіма додатками.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Харківський апеляційний суд.

Суддя