КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №381/3342/20 Головуючий у І інстанції - Кушнір С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, -

установив:

У грудні 2020 року позивач ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Фастівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що в ході проведення працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення правил користування електричною енергією, а саме: самовільне приєднання електропроводки та електрообладнання споживача до електричної мережі оператора розподільчих систем поза засобами обліку електричної енергії, договір електропостачання не укладено, електрична енергія, яка споживалася не оплачувалася.

Вказане відповідно до п.п. 1 п. 5.5.5, п. 8.2.4 ПРРЕЕ є порушенням та зафіксовано в Акті про порушення №К042668 від 17 серпня 2020 року.

На засіданні комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії відповідачка була присутня, однак відмовилася від надання пояснень, щодо виявленого порушення.

Розмір необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил користування електричної енергії, розраховано на підставі Акту про порушення № К042668 від 17 серпня 2020 року та згідно Протоколу №108 становить 21644,64 грн.

В добровільному порядку вартість необлікованої електричної енергії, внаслідок порушення правил роздрібненого ринку електричної енергії відповідачем не відшкодовано, що змусило позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

Просило суд, стягнути з відповідача на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 21644,64 грн. в рахунок стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії та 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 19 січня 2021 року цивільну справу направлено за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вартість не облікованої електричної енергії в сумі 21644,64 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що копія протоколу засідання комісії з розгляду актів, розрахунок обсягу вартості необлікованої енергії та рахунок не були їй надані.

Вважає, що не можливо прийняти до уваги розрахунки надані позивачем, як такі, що відповідають вимогам встановленим законом, оскільки є сумніви в їх правильності.

Вказує, що в будинку вона не проживала і електроенергією не користується, а тому є незрозумілим для чого їй підключатися в порушення ПРРЕЕ до електромережі, якщо вона нею не користується.

Просила суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що відповідач відмовилась підписувати протокол, і тому позивач 23 вересня 2020 року направив на її адресу лист №632 від 22 вересня 2020 року з повідомленням про оплату за вересень.

Крім того, відповідач не зверталась з приводу ознайомлення її з протоколом.

Вказує, що при проведенні перевірки відповідач була присутня 17 серпня 2020 року у своєму помешканні, крім того, просила не відключати їй «світло».

Таким чином, вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 і користувалась електричною енергією.

Просило суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею частки житлового будинку АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування частини будинку від 24 липня 2004 року, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4323009, виданим 02 серпня 2004 року Фастівським МБТІ та договором дарування частини жилого будинку, посвідченим 24 липня 2004 року в.о. державного нотаріуса Фастівської міської державної нотаріальної контори.

17 серпня 2020 року в ході проведення працівниками ПрАТ «Київобленерго» Фастівського РП перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення правил користування електричною енергії, передбачене п.п. 1 п. 5.5.5. п. 8.2.4, а саме: самовільне приєднання електропроводки та електрообладнання споживача до електричної мережі оператора розподільчих систем поза засобами обліку електричної енергії; договір на електропостачання не укладено, електрична енергія, яка споживалася не оплачувалася.

У зв`язку з виявленими порушеннями, складено Акт про порушення №К042668 від 17 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

В Акті зазначено про відсутність в базі ПрАТ «Київобленерго» Фастівського РП відомостей про засоби вимірювання електричної енергії споживача на дату складання акту про порушення.

ОСОБА_1 скористалася правом внести зауваження до акту та просила світло не відключати, вказала, що самовільно не підключалася, а договір на електропостачання надасть на комісії.

Ознайомлення відповідачки з актом та його змістом, зокрема про дату його розгляду комісією підтверджено підписом останньої.

Згідно протоколу №108 від 27 серпня 2020 року засідання комісії по розгляду акту №К042668 від 17 серпня 2020 року ПРРЕЕ встановлено, що порушення сталося з вини споживача ОСОБА_1 та вчинено відкритим способом.

Вирішено провести нарахування по акту про порушення за 183 календарні дні, розрахунок добового споживання визначено по перерізу провідника 27 А, обсяг недооблікованої енергії 7827 кВт/ год.

ОСОБА_1 була присутня на засіданні комісії, однак від підпису відмовилася.

Розмір вартості спожитої необлікованої електричної енергії відповідачем становить по Акту про порушення №К042668 від 17 серпня 2020 року 21644,64 грн., що підтверджується розрахунком.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем електричних послуг Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим було складено Акт про порушення № К042668 від 17 серпня2020 року, який не оскаржувався та є дійсним, а завдані збитки не відшкодовані.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 57 цього Закону, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Відповідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

П. п. 1, 5, 6 пункту 5.5.5 Розділу 5 ПРРЕЕ, визначено, що споживач зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України.

Пунктом 8.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.

Як зазначено у п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

В актах чітко вказано скоєне правопорушення, оформлено схеми електропостачання, а також всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами параметри, що характеризують електроустановку споживача та інші вихідні дані, для визначення в подальшому обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ.

Згідно п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.

Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії.

В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати не облікованої електричної енергії та/або збитків.

Пунктом 8.4.13 ПРРЕЕ встановлено, що у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (Wдоб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави.

При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, положеннями ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Встановивши факт порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 внаслідок самовільного приєднання електропроводки та електрообладнання споживача до електричної мережі оператора розподільчих систем поза засобами обліку електричної енергії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач має відшкодувати завдані енергопостачальнику збитки.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Акт про порушення № К042668 від 17 серпня 2020 року складено в присутності ОСОБА_1 , яка допустила представників позивача для проведення перевірки та підписано нею без зауважень, отже його складено у повній відповідності до вимог чинного законодавства за обставин, які потребували його оформлення.

Сам по собі Акт №К042668про порушення ПРРЕЕ складений 17 серпня2020 року працівниками електропостачальної організації є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, і фактично є доказом у справі про відшкодування збитків, якому суд першої інстанції надав оцінку.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржувала рішення комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, що оформлене протоколом №108 від 27 серпня 2020 року, яким відповідачу за період порушення нараховано обсяг електричної енергії та підлягає оплаті сума в розмірі 21644,64 грн., а тому такий протоколи є належними доказами у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості до якої включено відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок недоведеності цих вимог.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Рази з тим, оскільки, дія оскаржуваного рішення була зупинена ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року та у зв`язку із залишенням рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року залишити без змін

Поновити дію рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

М.А. Яворський