Справа №295/7492/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

13.06.2023 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять зобов`язати КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради: зробити перерахунок нарахованих сум за опалювальний період 2021-2022 р.р. із застосуванням виключно коефіцієнту 8 %, а не 24%, згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг №315, яка застосовувалась за цей період без змін і доповнень; зробити перерахунок нарахованих сум за опалювальний період 2022-2023 р.р. та повністю звільнити мешканців від оплати за цей період, враховуючи п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року та п. 10 оновленої Методики розрахунку; в подальшому проводити нарахування за обслуговування виключно існуючих систем трубопроводів для мешканців будинку АДРЕСА_1 , а також з настанням опалювального сезону 2023-2024 р.р. провести енергоаудит із замірами температур в під`їздах, у підвальному приміщенні та на горищі.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивачі є мешканцями будинку АДРЕСА_1 . Позивачі вказують, що вони не є споживачем комунальної послуги з постачання теплової енергії, яку надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, оскільки їх квартири відключені від систем центрального опалення й гарячого водопостачання та обладнані автономним опаленням.

Позивачі зазначають, що в опалювальні періоди 2021-2022 року та 2022-2023 р.р. відповідач проводив нараховання вартості послуг з постачання теплової енергії за опалення місць загального користування з порушенням вимог відповідної Методики № 315. Позивачі зауважують, що нараховані 16% обсягу теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, є неправомірними, з огляду на те, що опалювальні прилади у місцях загального користування в будинку АДРЕСА_1 відсутні, встановити прилади немає можливості через відсутність підвального приміщення, горищне приміщення частково забудоване, наявне підвальне приміщення розташоване окремо між під`їздами, відсутнє оптимальне утеплення теплоносіїв в системах центрального опалення. Вважають дії відповідача по нарахуванню плати за постачання теплової енергії до місць загального користування неправомірними.

На думку позивачів, КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради також має проводити розрахунок, виходячи з того, що горище, підвал, під`їзд в будинку належним чином не утеплені, середньодобова температура в опалювальний період нижче норми, на вимогу позивачів комісія з енергоаудиту відповідачем не проведена.

Відповідач продовжує направляти квитанції-повідомлення з вимогою сплатити нараховані суми, однак такі дії КП «Житомиртеплокомуненерго» позивачі вважають неправомірними та такими, що порушують їх права, як споживачів комунальних послуг.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою суду від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

13.07.2023 р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача Тичина Г. заперечує проти позовних вимог (а.с. 55-57). В обґрунтування заперечень вказано, що нарахування за постачання теплової енергії за місця загального користування (надалі - МЗК) споживачам житлового будинку по АДРЕСА_1 , які мають автономне опалення, проведено на підставі п. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року, абз. 4 п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінета Міністрів України №830 від 21.08.2019 року, за змістом яких обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, розподіляється також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення. Пунктом 38 Правил визначено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, всі співвласники житлового будинку повинні брати участь у витратах на його утримання пропорційно своїй частці у будинку незалежно від наявності опалювальних приладів у під`їзді.

У відзиві зазначено, що житловий будинок, де мешкають позивачі, обладнаний приладом обліку теплової енергії, який на теперішній час знаходиться в технічно справному стані та є комерційним. Представник відповідача зазначає, що в опалювальних сезонах 2021-2022 та 2022-2023 років нарахування за послуги з постачання теплової енергії МЗК здійснювалось на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року №315, яка була чинна в редакціях на момент фактичного надання послуг.

В зазначеній Методиці чітко визначені умови, за яких може змінюватись загальний відсоток теплової енергії на МЗК, серед який є рішення співвласників щодо застосування частки споживання теплової енергії, яке прийняте в міжопалювальний період, відсутній проект на будинок та є наявний результат енергоаудиту. Представник відповідача зауважує, що рішення щодо застосування частки споживання теплової енергії співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 не приймались, енергоаудит на замовлення співвласників вказаного будинку також не проводився.

Обсяги теплової енергії, витрачені на МЗК, КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради розподіляє на всі квартири, нежитлові приміщення багатоквартирного будинку в пропорційному відношенні (згідно опалювальних площ), тобто додаткових Гкал, які не зафіксовані загальнобудинковим лічильником тепла, КП «Житомиртеплокомуненерго» не розподіляє, а враховує реальний обсяг теплової енергії, використаної за певний час будинком.

20.07.2023 року надійшла відповідь на відзив (а.с. 55-57), в якому позивачі вважають доводи, наведені представником відповідача необґрунтованими. Позивачі вказують, що транзитні трубопроводи, які проходять під будинком, прокладені в бетонних коробах та на горищі, йдуть транзитом лише до квартир, які користуються послугами централізованого опалення, а тому відповідач взагалі не мав права проводити їм нарахування витрат за опалення МЗК. Вважають, що представник відповідача вводить суд в оману вказуючи, що вони не звертались з вимогою про проведення процедури енергоаудиту, оскільки неодноразово звертались з листами до відповідача провести комісію. На думку позивачів, відповідач свідомо нехтує процедурою комісії та енергоаудиту, оскільки температура в будинку в опалювальний період є значно нижчою, встановленої законодавством норми.

Крім того, у відповіді на відзив вказано, що встановлення відповідачем лічильника теплової енергії проведено з численними порушеннями, що ставить під сумнів достовірність його даних та вимагає додаткових перевірок в присутності всіх співвласників будинку.

В судовому засіданні 10.10.2023 р. позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

ІІІ. Фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №31586120 від 07.10.2011 року (а.с.19).

Зі змісту копії акту «Про відключення опалення» від 25.10.2006 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 демонтовано опалювальні прилади, стояки заізольовані (а.с. 20).

Відповідно до розрахунків КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з 01.10.2021 р. по 31.12.2022 р. заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 , становить 7215,77 грн. (а.с. 60).

ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №285534839 від 18.11.2021 року (на звороті а.с. 24).

Зі змісту копії акту «Про відключення опалення» від 24.10.2003 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 знято опалювальні прилади, стояки заізольовані (а.с. 26).

Відповідно до розрахунків КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з 01.10.2021 р. по 01.05.2023 р. заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_5 , становить 6482,36 грн. (а.с. 58).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_6 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217046092 від 20.07.2020 року (а.с. 29).

Зі змісту копії акту «Про відключення опалення» від 24.10.2003 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 знято опалювальні прилади, стояки заізольовані (а.с. 26).

Відповідно до розрахунків КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з 01.10.2021 р. по 01.05.2023 р. заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_7 , становить 7217,25 грн. (а.с. 59).

Згідно Акту введення в експлуатацію лічильника теплової енергії систем опалення від 05.10.2021 р. житловий будинок АДРЕСА_1 тепловий лічильник допущено до експлуатації після чергової повірки з початком опалювального сезону (а.с.61).

Покази лічильника знімаються уповноваженою особою КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради щомісячно (а.с.62-64).

ТОВ «Управляюча компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство 5» листом №123 від 03.12.2021 р. та листом №10 від 01.03.2023 р. повідомило КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудови 1936 року, триповерховий, цегляний, на 4 під`їзди. При забудівлі будинку централізоване опалення не було передбачене, квартири опалювалися газовими обігрівачами/котлами АГВ. На даний час опалювальні прилади в місцях загального користування відсутні, встановити прилади немає можливості із-за відсутності підвального приміщення, горищне приміщення частково забудоване. Наявне підвальне приміщення розташоване окремо між під`їздами (а.с. 34, 40).

08.02.2022 р. мешканці житлового будинку АДРЕСА_1 , серед яких і позивачі, звернулись до директора КП ЖТКЕ, начальника Управління житлового господарства в місті Житомирі з заявою про здійснення перерахунку сум за опалення місць загального користування за вказаною адресою у зв`язку з відсутністю систем опалення МЗК (а.с. 36).

24.02.2023 р. мешканці квартир АДРЕСА_8 звертались з заявою до відповідача про проведення комісії щодо фіксації факту неіснуючих систем опалення у МЗК (а.с. 39).

28.02.2023 р. за підписами мешканців квартир АДРЕСА_9 та представника ТОВ «УК «ВЖРЕП-5» складено акт про відмову представника відповідача складати акт щодо фіксації факту неіснуючих систем опалення у МЗК (а.с. 41).

14.03.2023 р. на заяву ОСОБА_6 відповідачем надано відповідь з роз`ясненням підстав проведення нарахування плати за користування тепловою енергією (а.с. 42).

ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка і мотиви суду

За правилами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що до спільного майна багатоквартирного будинку належать, зокрема, і приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Таким чином, позивачі у справі є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна, а відтак несуть обов`язок по його належному утриманню і забезпеченню.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом, обсягом спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За правилами ч. 13 ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» врегульовано порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами.

Так, у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті (частина 1 статті 10).

В частині 2 цієї ж статті передбачено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;

4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;

5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;

7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:

якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;

в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.

В частині 4 даної статті визначено, що розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Частина 6 цієї ж статті визначає, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Отже, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання та забезпечення всього будинку пропорційно займаній площі житла та нежитлових приміщень, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18, які вірно враховано судом першої інстанції.

На підставі викладеного, позивачі, як власники квартир, які обладнані системою індивідуального опалення, зобов`язані нести витрати на обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені згідно з постановою Кабінета Міністрів України №830 від 21.08.2019 року (далі за текстом - Правила).

Згідно п.п. 4 пункту 24 Правил обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком.

В пункті 38 цих же Правил також передбачено, що споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018 року затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлях комунальних послуг, якою регламентовано визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (далі за текстом - Методики).

За правилами Розділу ІІІ Методики загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень у розрахунковому періоді визначається: за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності; розрахунковим методом у разі тимчасового виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку відповідно до розділу XI цієї Методики; розрахунковим методом у разі відсутності вузла комерційного обліку за нормою споживання теплової енергії у будівлі/будинку. Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики. Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях.

Розділом ІV Методики передачено визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення.

Згідно п.п. 1, 2 Розділу ІV Методики у разі, якщо у будівлі/будинку незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення окремо не визначається, а входить до загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається як сума показань вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії, у разі оснащення ними 100 % МЗК та допоміжних приміщень, та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення розраховується за відповідною формулою.

Матеріалами справи підтверджується, що за послуги з теплопостачання місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, КП "Житомиртеплокомуненерго" не здійснює додаткових нарахувань, а виставляє рахунки за ту частку теплової енергії, яка надійшла до будинку (врахована вузлом комерційного обліку) та всередині була витрачена на опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу тепл ової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця.

Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходяться квартири позивачів, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У житловому будинку належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка проходить по будинку.

Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури.

Факт надання послуг з теплопостачання у будинку, де проживають позивачі, не оспорюється сторонами, і підтверджується актами про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення.

Позивачам, як співвласникам місць загального користування в багатоповерховому будинку, проведено нарахування за опалення місць загального користування та обсяг теплової енергії на функціонування системи опалення відповідно до показників вузла комерційного обліку.

Оскільки квартири позивачів знаходиться у багатоквартирному будинку, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами, а тому підстави для визнання дій відповідача щодо нарахування плати за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування системи опалення відсутні.

Подібні за змістом правові висновку викладені в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 703/58/16-ц; від 03.10.2019 року у спрві № 539/2966/15; у справі №357/4664/16-ц від 20.11.2019 року.

Крім того, пунктами 5,6,7 Розділу ІV Методики врегульовано, що у разі відсутності встановлених вузлів розподільного обліку / приладів-розподілювачів теплової енергії у МЗК та допоміжних приміщеннях обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається відповідно до проекту будівлі/будинку або за результатом енергоаудиту. Рішення про застосування (не застосування) результатів енергетичного аудиту приймається співвласниками будівлі/будинку в міжопалювальний період, про що письмово повідомляється виконавець розподілу комунальної послуги.

У разі, якщо є відсутнім проект на будівлю/будинок та є наявним результат енергоаудиту, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, визначається за результатами енергоаудиту. У разі, якщо після проведення енергоаудиту відбулись зміни в системі теплопостачання будівлі/будинку, то результати енергоаудиту не можуть бути застосовані.

У разі відсутності проекту на будівлю/будинок та результатів енергоаудиту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений розрахунково відповідною формулою.

В судовому засіданні позивачі підтвердили, що проект на будівлю в них відсутній, енергоаудит вони не проводили також, натомість вважають, що він повинен бути проведений відповідачем.

Згідно з пунктом 12 Розділу ІV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Таким чином, дослідивши наявні в справі докази, на підставі вимог нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов переконливого висновку, що позивачами не доведено наявності правових підстав для проведення позивачам перерахунків нарахованих сум за опалювальні періоди 2021-2022 років та 2022-2023 років, судом не встановлено порушень відповідачем при здійсненні нарахувань за надані позивачам послуги, а тому підстави для задоволення таких вимог відсутні.

Не може бути задоволена вимога позивачів про проведення перерахунку нарахованих сум за опалювальний період 2022-2023 року на підставі п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, оскільки вони втратили чинність 01.05.2022 року.

Крім того, позивачами не доведено наявність правових підстав для проведення перерахунку на підставі п. 10 розділу 4 Методики № 315, згідно якої для МЗК та допоміжних приміщень не здійснюються донарахування обсягів спожитої теплової енергії, які стосуються претензій щодо кількості та/або якості наданих послуг, споживання обсягу менше мінімальної частки середнього питомого споживання, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт неналежного надання послуг щодо їх кількості та якості.

Не заслуговують на увагу доводи позивачів, що в місцях загального користування неможливо встановити опалювальні прилади. Так, матеріалами справи підтверджується, що даний будинок обладнаний системою централізованого теплопостачання, зі змісту відповіді ЖКП "Житомирпроект" вбачається, що для всіх триповерхових будинків, в тому числі для будинку по АДРЕСА_10 , розроблялись проекти їх підключення до централізованого опалення - квартир і сходових клітин, які не збереглись (а.с. 44). Таким чином, матеріалами справи спростовується технічна неможливість встановлення опалювальних приладів в місцях загального користування, а обов`язок по їх відновленню і встановленню покладений на виконавця послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідь ТОВ «Управляюча компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство 5» від 03.12.2021 р. (а.с. 34) про технічну неможливість встановлення опалювальних приладів в місцях загального користування суд відхиляє, оскільки з її змісту не вбачається, на підставі якої технічної документація вона надана, який фаховий орган надав таку технічну характеристику, проект на будинок ним не розроблявся, зміст відповіді є суперечливим і неоднозначним. Крім того, така відповідь суперечить відповіді ЖКП "Житомирпроект".

Не підлягає задоволенню вимога позовної заяви про проведення подальших нарахувань за обслуговування виключно існуючих систем трубопроводів для мешканців будинку АДРЕСА_1 , оскільки вона не грунтується на вимогах нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини з постачання теплової енергії, є неконкретизованою, а відтак не може бути визнана належним способом захисту.

Є безпідставною і вимога про покладення на відповідача з настанням опалювального сезону 2023-2024 р.р. обов`язку провести енергоаудит із замірами температур в під`їздах, у підвальному приміщенні та на горищі, оскільки жодним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з постачання теплової енергії, не передбачено такого обов`язку саме виконавцем послуги - теплопостачальною компанією.

Енергоаудит добровільне енергетичне обстеження, що проводиться за ініціативою споживача паливно-енергетичних ресурсів з метою встановлення ефективності використання ними паливно-енергетичних ресурсів і вироблення економічно обґрунтованих заходів по зниженню витрат на паливо- і енергозабезпеченні для визначення способів підвищення енергоефективності підприємства, будівлі, тепломережі чи водоканалу.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Підсумовуючи викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.

ІV. Розподіл судових витрат

Беручи до уваги те, що при зверненні до суду з позовом позивачі були звільнені від сплати судового збору на підставі норм Закону України "Про захист прав споживачів", в задовленні позову судом відмовлено, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 3, 10-13, 76-82, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_7 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, вул. Київська, 48 .

Суддя О.В. Стрілецька