ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м.Суми

Справа №592/8039/23

Номер провадження 22-ц/816/1694/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року у складі судді Алфьорова А.М., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (далі по тексту ТОВ «КППВ») звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «КППВ» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком №1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 у цьому житловому будинку.

На виконання вимог ЗУ «Про теплопостачання» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», позивачем належним чином були надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії. Проте, отримані послуги з централізованого опалення, поставки теплової енергії відповідачі оплатили не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість: з оплати послуг з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по березень 2023 року у сумі 10041 грн 01 коп.; з оплати абонплати за період з грудня 2021 року по березень 2023 року у сумі 301 грн 76 коп.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18 червня 2019 року №322 ПАТ «Сумське НВО» визначено виробником та виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у межах території, визначеної додатком №1 до цього рішення, у тому числі для житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно додатку №1 до договору відступлення права вимоги № 108/2100069 від 29 листопада 2021 року, укладеного між AT «Сумське НВО» та AT «СМНВО-Інжиніринг» та додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 8/2100036 від 29 листопада 2021 року укладеного AT «СМНВО-Інжиніринг» та ТОВ «КППВ», ТОВ «КППВ» набуло право вимоги по оплаті за адресою АДРЕСА_3 , грошових коштів за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії надані AT «Сумське НВО», на суму 24713 грн 65 коп. та абонплати на суму 1337 грн 96 коп.

Враховуючи викладене, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в солідарному порядку на користь ТОВ «КППВ» заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 34754 грн 66 коп., заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., 1769 грн 66 коп. 3% річних та 4809 грн 02 коп. інфляційних нарахувань.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року позовну заяву ТОВ «КППВ» задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з лютого 2017 року по березень 2020 року у сумі 15882 грн 37 коп.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» за період з лютого 2017 року по березень 2020 року заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., 3 % річних у сумі 1339 грн 24 коп. та 3446 грн. 25 коп. інфляційних нарахувань.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» витрати на правничу допомогу у сумі 500 грн.

Стягнуто у дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «КППВ» судовий збір у сумі 793 грн 58 коп., тобто по 264 грн 52 коп. з кожного.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ТОВ «КППВ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву не надали, клопотань про застосування позовної давності відповідачі не заявляли, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування наслідків пропуску строків позовної давності. Вказує на те, що суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував причини відмови у стягненні заборгованості з постачання теплової енергії за період з квітня 2020 року до березня 2023 року.

Також не погоджується із присудженим до стягнення з відповідача розміром витрат на професійну правничу допомогу, понесену позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідачами у встановлений апеляційним судом строк відзиву на позовну заяву подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20 травня 2011 року визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком 1 (а.с. 37).

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18 червня 2019 року «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого палення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» виробниками та виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води визначено: ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго», в межах відповідних територій обслуговування (а.с. 38).

Рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради № 426 від 23 липня 2019 року, № 436 від 18 серпня 2020 року затверджені тарифи за надані АТ «Сумське НВО» послуги (а.с. 40, 41).

Згідно з договорами про відступлення права вимоги №108/2100069 від 29 листопада 2021 року, №8/2100036 від 29 листопада 2021 року, АТ «Сумське НВО» відступило на користь АТ «СМНВО-Інжиніринг», а АТ «СМНВО-Інжиніринг» відступило на користь ТОВ «КППВ» право вимоги по оплаті фізичними особами, що проживають у місті Суми, заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, надані АТ «Сумське НВО», в тому числі заборгованість споживача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 в сумі 24713 грн 65 коп. (а.с. 449-52, 53-56).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №627 від 20 жовтня 2021 року ТОВ «Котельня північного промислового вузла» визначено виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії в межах території обслуговування, визначеної додатком № 1 до даного рішення, у тому числі, для будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 46).

Згідно інформації, наданої ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр», за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка є власником особового рахунку НОМЕР_1 (а.с. 29).

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «КППВ» станом на березень 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 заборгованість за теплопостачання становить 34754 грн 66 коп., та абонплати в сумі 1337 грн 96 коп. (а.с. 30-35).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання та абонплата підлягають стягненню з відповідачів в межах загального строку позовної давності, а саме за період з лютого 2017 року по березень 2020 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, так як вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому право прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону).

За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Частинами 1 та 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 р. № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257, ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦПК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тобто, з вказаних норм слідує, що наслідки спливу строків позовної давності можуть бути застосовані судом виключно за заявою сторони, яка була подана до суду першої інстанції до ухвалення рішення по суті.

Проте, відповідачами клопотань про застосування наслідків пропуску строків позовної давності не заявлялося, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ «КППВ» про стягнення з відповідачів заборгованість, яка була нарахована до лютого 2017 року.

Також, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції взагалі не наведено мотивів відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів боргу за спожиті послуги, що був нарахований з березня 2020 року до березня 2023 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зібраними по справі доказами встановлено, що відповідачі не виконували зобов`язання з оплати за надані послуги з теплопостачання, не сплачували внески за обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонплату та абонентське обслуговування, у зв`язку з чим за період з лютого 2013 року до березня 2023 року загальна сума боргу становить 36394 грн 38 коп., що підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку.

Відповідно до ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідачі прострочила виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, а тому повинні сплатити позивачу три проценти річних та інфляційні нарахування за період з 21 березня 2017 року до 23 лютого 2022 року згідно розрахунку позивача в сумі: 1769 грн 66 коп. три проценти річних та 4809 грн 02 коп. інфляційні нарахування. Відповідачі свого контррозрахунку суду не надали та вказаний розрахунок не спростувала. А тому вказані вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

За встановлених обставин справи, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з лютого 2013 року до березня 2023 року в сумі 34754 грн 66 коп., заборгованість з абонплати у розмірі 1639 грн 72 коп., за період з 21 березня 2017 року до 23 лютого 2022 року три проценти річних в сумі 1769 грн 66 коп. та інфляційні нарахування в сумі 4809 грн 02 коп.

Стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 177 від 27 червня 2022 року ТОВ «КППВ» уклала договір з Адвокатським об`єднанням «Група правової допомоги», за умовами якого Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ТОВ «КППВ» за його дорученням на умовах і в порядку, визначених даним договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу (а.с. 65-67).

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 27 червня 2022 року визначено калькуляцію розміру адвокатського гонорару за договором про надання правової допомоги, за умовами якого сторони узгодили вартість послуг з надання правової допомоги за кожен вид, одиницю, попередній об`єм, ціну за одиницю та попередню загальну вартість правової допомоги (а.с. 68).

Згідно рахунку № 61 від 11 травня 2023 року вартість послуг адвоката у даній справі склала 2500 грн (а.с. 71-72).

Суд першої інстанції, за відсутності відповідного клопотання відповідачів, зменшив розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами до 500 грн 00 коп., що суперечить положенням ч. 5 ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду позов ТОВ «КППВ» підлягає задоволено повністю, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147 грн 20 коп., тобто по 715 грн 73 коп. з кожного, та на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн 00 коп., тобто 833 грн 33 коп. що були понесені товариством в суді першої інстанції.

Також з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за апеляційний перегляд рішення суду в сумі 4026 грн 00 коп., тобто по 1342 грн 00 коп. з кожного.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367-369, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» заборгованості за послуги з постачання теплової в сумі 34754 гривні 66 копійок, заборгованість з абонплати у розмірі 1639 гривень 72 копійки, три проценти річних в сумі 1769 гривень 66 копійок та інфляційні нарахування в сумі 4809 гривень 02 копійки.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147 гривень 20 копійок, тобто по 715 гривень 73 копійки з кожного, та на професійну правничу допомогу в сумі 2500 гривень 00 копійок, тобто 833 гривні 33 копійки, що були понесені позивачем в суді першої інстанції.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»судовий збір, сплачений позивачем за апеляційний перегляд рішення суду в сумі 4026 гривень 00 копійок, тобто по 1342 гривні 00 копійки з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова