Номер провадження: 22-ц/813/1585/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Мізунського Андрія Івановича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року по справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна про розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.04.2014 між колишнім керівництвом АТ «Імексабанк» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 911. За вказаним договором АТ «Імексбанк» передав, а ОСОБА_1 прийняв квартиру, проте її вартість в сумі 857 000,00 грн Банку не перерахував. Тому вважали, що існують правові підстави для розірвання вказаного договору у зв`язку з тим, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо оплати вартості квартири (т.1, а.с.1-4).

30 травня 2017 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» задоволено (т.1, а.с.88-89).

11 вересня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2017 року скасовано (т.1, а.с.).

28 квітня 2021 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна, про розірвання договору відмовлено повністю (т.1, а.с.240-243).

16 червня 2021 року засобами поштового зв`язку ПАТ «Імексбанк» було направлено апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року. Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про виконання ОСОБА_1 зобов`язання перед ПАТ «Імексбанк», а саме, на думку апелянта, наявність квитанції в матеріалах справи ще не доводить факту сплати ОСОБА_1 вартості квартири. Крім того, апелянт наголошує на тому, що ПАТ «Імексбанк» не отримано вказаних коштів. Апелянт зазначає, що судом не надано оцінки доказу довідці, наданої ПАТ «Імексбанк» про відсутність платежу, яка, як стверджує апелянт, надавалась разом із відзивом на заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції фактично на підставі одного доказу наданої квитанції про сплату було відмовлено у задоволенні позову та не враховано, що банком було перевірено відображення проведення платежу та було з`ясовано відсутність надходжень від ОСОБА_1 . Тому, апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (т.2, а.с.1-5).

27.01.2022 від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначив, що сторони підписали договір купівлі-продажу квартири та тим самим підтвердили розрахунок, про що в договорі міститься відповідне положення. Також представник зазначив, що обставинам, яків казані апелянтом, вже надавалась оцінка судом першої інстанції (т. 2, а.с. 46-48).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 12, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судовому засіданні 06.07.2023 представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач сплатив на користь позивача вартість відчуженої квартири, чим виконав свої зобов`язання згідно пункту 3 договору купівлі-продажу від 07.04.2015 щодо сплати вартості квартири належним чином і в повному обсязі. Тому суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

07.04.2014 АТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 911 (т. 1, а.с. 9-10). Цього ж дня відомості про перехід права власності до ОСОБА_1 були внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (т. 1, а.с. 11-12).

Постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 року № 16 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу на тимчасову адміністрацію в АТ «Імексбанк» (т. 1, а.с. 16-17, 18-20).

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.05.2015 № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.05.2015 № 105 «Про початок процедури ліквідації АТ «Імексбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Імексбанк».

30.08.2016 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» Гаджиєв С.О. звернувся до Приморського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. А саме в зв`язку з тим, що покупець ОСОБА_3 не перерахував грошові кошти в розмірі 857 000,00 грнза продаж квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2014 Банку ПАТ «Імексбанк». На думку заявника вказані обставини свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ст. 190 КК України (т. 1, а.с. 6-8). Відомості були внесені в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 17.11.2016 (т. 1, а.с. 84).

В матеріалах справи наявна довідка головного бухгалтера ОСОБА_4 , відповідно до якої грошові кошти в сумі 857 000 грн на рахунок банку 07.04.2014 не надходили (т. 1, а.с. 21). Також відповідно до довідки № 891 від 06.08.2020 АТ «ІМЕКСБАНК» повідомив, що за даними обліку ОДБ БІС-ГРАНТ відсутній платіж: квитанція № 1300/7 від 07.04.2014 на суму 857 000 грн, платник ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 173).

Однак, в матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена копія квитанції № 1300/1 від 07.04.2014, відповідно до якої ОСОБА_1 перерахував ПАТ «Імексбанк» грошові кошти в сумі 857 000 грн, призначення платежу сплата по договору купівлі-продажу від 07.04.2014 (т. 1, а.с. 125).

Нормативно-правова база та оцінка апеляційного суду

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у відповідній редакції, тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 цього Закону правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

За ч. 1 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. А ч. 3 цієї статті визначає підстави визнання правочинів нікчемними.

Відповідно до п. 1 ч. 4 цієї ж статті Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Згідно з ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару, продавець набуває право вимоги такої оплати, або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

За ч.2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною, а продавець має право вимагати повернення товару від покупця, якщо покупець не здійснив оплату.

Разом з тим, як правильно звернув увагу суд першої інстанції відповідно до п. 3 Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 857 000 грн, які продавець одержав від покупця повністю до підписання цього договору. Підписання договору свідчить про те, що розрахунок за продану квартиру здійснений повністю та про відсутність претензій до покупця по оплаті з боку продавця.

При цьому в матеріалах справи міститься нотаріально завірена копія квитанції, відповідно до якої грошові кошти були направлені на рахунок продавця. Вказані докази не були спростовані апелянтом в процесі розгляду справи. Звернення до правоохоронних органів з заявою щодо вчинення правопорушення не підтверджує факт вчинення цього правопорушення та притягнення винних осіб до відповідальності. Тому апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги.

Одночасно, апеляційний суд зауважує, що будь-яких інших доказів на підтвердження обґрунтованості вимог позивач до суду не надав (відсутність матеріальної можливості у відповідача вчинити відповідний правочин, пов`язаність банку та відповідача тощо). Майнові відносини між банком та працівником вирішуються окремо.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Мізунського Андрія Івановича - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складений 11 липня 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк