Справа № 357/7112/23
Провадження № 2-др/357/109/23
У Х В А Л А

іменем України

09 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участю секретаря - Товстоног С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника позивача адвоката Плаксій Романа Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/7112/23, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Плаксій Роман Володимирович звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/7112/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності в частині вирішення питання щодо судових витрат, шляхом повернення 50 % суми сплаченого позивачем судового збору у відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір". В обгрунтування поданої заяви зазначив, що ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року у справі було затверджено мирову угоду між позивачем та відповідачем. Однак, суд не вирішив питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13 жовтня 2023 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Заява, разом з матеріалами цивільної справи № 357/7112/23, отримана суддею для розгляду 02 листопада 2023 року, оскільки з 11 жовтня 2023 року до 01 листопада 2023 року суддя Орєхов О.І., в складі колегії суддів по кримінальній справі, перебував у нарадчій кімнаті, а тому не міг вчиняти процесуальні дії у встановлені чинним законодавством строки з об`єктивних причин.

Частина 3 статті 270 ЦПК України передбачає, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд не вбачав необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч.4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/7112/23 провадження № 2/357/2158/23, заяву про ухвалення додаткового рішення, приходить до висновку, що у її задоволені слід відмовити, виходячи з наступного.

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/7112/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року постановлено прийняти спільну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Плаксій Романа Володимировича та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди, затверджено мирову угоду та закрито провадження у справі.

Питання про повернення з державного бюджету позивачу 50 % сплаченого судового збору судом не вирішувалось, оскільки представником позивача у мировій угоді дане клопотання заявлено не було.

Пунктом 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України встановлено - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Тобто, зі змісту ст. ст. 259 та 270 ЦПК України вбачається, що ухвалення додаткового рішення у справі можливо лише після розгляду справи по суті.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Враховуючи, що провадження у справі було закрито, в зв`язку з затвердженням мирової угоди, розгляду справи по суті не було, а тому суд не може ухвалити додаткове рішення у даній справі, оскільки приписи ст.270 ЦПК України в даному випадку не можуть бути застосовані судом.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що з поданої заяви фактично вбачається вимога представника позивача про повернення 50% сплаченого позивачем судового збору, а тому суд роз`яснює наступне.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 р. N 10 передбачено, що статтею 7 Закону N 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Таким чином, представником позивача обрано процесуальну форму звернення до суду, яка не відповідає його вимогам, а саме з заявою про ухвалення додаткового рішення, проте як, необхідно звернутися до суду з заявою про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволені заяви представника позивача адвоката Плаксій Романа Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/7112/23 про ухвалення додаткового рішення.

Одночасно суд роз`яснює, що з метою повернення судового збору особі, яка його сплатила, необхідно звернутися до суду саме з клопотанням про повернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 142, 259, 270, 353 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Плаксій Романа Володимировича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/7112/23, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О. І. Орєхов