Провадження № 2/932/2609/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання - Скрипниченко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи Арбітражний керуючий Гришин Михайло Анатолійович, Арбітражний керуючий Демчен Олександр Іванович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Металобази комекс», про стягнення вартості неповернутого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в серпні 2017 року звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якому просив стягнути з державного бюджету України на його користь грошові кошти в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 1 955 723 гривні 00 копійок.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2017 року для розгляду даної справи була визначена суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю., якою 05.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по її розгляду.

25.05.2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року, ухваленим у даній справі, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про стягнення коштів відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2019 року вищевказане рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.10.2020 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2019 року скасовані, дана цивільна справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 року цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.

Ухвалою від 02.12.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. прийняла у своє провадження вищевказану цивільну справу, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного з проведенням підготовчого засідання.

03.02.2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення.

31.05.2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська в порядку ст. 49 ЦПК України надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення вартості неповернутого майна, в якій позивач просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 вартість неповернутого майна у розмірі 1 955 723 гривни 00 копійок та витрати на правову допомогу.

В обґрунтованння позовних вимог позивач посилається на те, що слідчим відділом Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №0001706 від 26.12.2014 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, в наслідок якого 25.12.2014 року співробітниками Верхньодніпровського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області під час проведення обшуків на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по кримінальному провадженню № 0001660 в м. Вільгірськ Дніпропетровської області було вилучено майно. 25.12.2014 року о 19 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/2706/14-к за адресою вул. Промислова, 20 в м. Вільногірськ слідчим Верхньодніпровського ВП Гільовою М.С. було проведено обшук, в ході якого вилучено: 40 гральних автоматів, грошові кошти в сумі 30 780 грн., мобільний телефон «Nokia 1100», 84 ключа від гральних автоматів, 3 журнали з записами, 2 картонні листи з записами.

25.12.2014 року о 19 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/2708/14-к за адресою вул. Промислова, 12в в м. Вільногірськ слідчим Верхньодніпровського ВП Гільовою М.С. було проведено обшук, в ході якого вилучено: 32 гральних автомати, 2 купюро-приймачі, грошові кошти в сумі 8,25 грн., 19 ключів від гральних автоматів, системний блок, монітор «Views Sonic», ноутбук «Asus». 25.12.2014 року за адресою вул. Леніна, 39 в м. Вільногірськ було проведено обшук, в ході якого вилучено: 8 гральних автоматів, грошові кошти в сумі 100 грн., мобільний телефон «Nokia 105» з сім-картою «Київстар», 3 ключі від гральних автоматів, купюро-приймач «Cahs Code», 2 зошити з записами, 4 паперові картонні таблички з написами, журнал обліку технічного обслуговування №112, паперові листи з чорновими записами, системна плата з підписом «Адмірал 8», системна плата без підпису, Крім того, було вилучено 12 гральних апаратів, грошові кошти в сумі 506 гривень, 2 металевих сейфи, планшетний комп`ютер «Griffin», банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 .

26.12.2014 року заступником начальника СВ Верхньодніпровського ВП Писаревим В.Е. винесено постанову про визнання речовими доказами майна, вилученого 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 40 одиниць гральних автоматів, яке було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП згідно квитанції № 132. 26.12.2014 року заступником начальника СВ Верхньодніпровського ВП Писаревим В.Е. винесено постанову про визнання речовими доказами майна, вилученого 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 32 одиниць гральних автоматів, яке було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП згідно квитанції № 117. 30.12.2014 року на вилучене в ході вказаних обшуків майно ухвалою Верхньодніпровського районного суду № 173/2722/14-к було накладено арешт. 23.05.2017 року ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду № 173/23/17-к було скасовано арешт, накладений відповідно до ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року на майно, а саме: з 32 одиниць гральних автоматів, вилучених 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 в та 40 одиниць гральних автоматів, вилучених 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що 24.05.2017 року він отримав від уповноважених осіб Верньодніпровського ВП гральні автомати марки «Videogame» у кількості 7 одиниць з ідентифікуючими ознаками номерами: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та гральні автомати «MAXIMA PLUS» у кількості 19 одиниць з ідентифікуючими ознаками номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , 16, 17, 15, 6, 14, з яких 5 одиниць були без номерних. Таким чином, 24.05.2017 року він отримав 26 одиниць гральних апаратів з належних йому 72 одиниць; 46 одиниць гральних апаратів він не отримав з підстав відсутності їх у камері схову Верньодніпровського ВП, доказом чого є лист від 04.08.2017 року №47/8543 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. На його звернення до Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області отримано лист-відповідь від 11.08.2017 року № 04/72-563-17, у якому зазначено, що вилучене майно під час обшуку 29.12.2014 року, а саме 46 гральних автоматів, не можуть бути повернуті у зв`язку з їх втратою. За результатами проведеної службової перевірки було встановлено, що службовими особами в порушення вимог ст.ст. 100, 170 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 року були здійснені незаконні дії з тимчасово вилученим під час досудового розслідування майном, що призвело до його подальшої втрати

Позивач зазначає, що відповідно до Договору поставки №8 від 28.05.2009 року ним придбано 74 гральних автомати «ВИ-«2» за ціною 24 529 грн. за одиницю, 8 одиниць з цієї партії автоматів було вилучено, арештовано та втрачено органами досудового слідства. Відповідно до Договору поставки №9 від 30.06.2009 року ним придбано 55 гральних автомати «MultiGaminator» за ціною 46 300 грн. за одиницю, 38 одиниць з них було вилучено, арештовано та втрачено органами досудового слідства. Загальна вартість гральних автоматів, які було вилучено, становить 1 955 723 гривни 00 копійок. Позивач вважає, що його майнові права порушені відповідачами, тому звернувся до суду із даним позовом про відшкодування йому вартості неповернутого майна у розмірі 1 955 723 гривни 00 копійок.

18.08.2021 року представником позивача суду надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги підтримано.

Ухвалою суду від 18.08.2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Металобази комекс».

Ухвалою суду від 18.10.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб було залучено арбітражних керуючих Гришина Михайла Анатолійовича та Демчена Олександра Івановича.

Ухвалою суду від 13.12.2021 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові з урахуванням його уточнення.

В судовому засіданні представники відповідачів - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх необгрунтованість.

Треті особи Арбітражний керуючий Гришин Михайло Анатолійович, Арбітражний керуючий Демчен Олександр Іванович, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Металобази комекс» в судове засідання не з«явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В дане судове засідання позивач та його представник не з«явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у наданій суду заяві представник позивача просила розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримано.

В наданих суду заявах представники відповідачів просили розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги не визнали.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову в повному обсязі, виходячи з наступних обставин.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно положень пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, слідчим відділом Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження №0001706 від 26.12.2014 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, в наслідок якого 25.12.2014 року співробітниками Верхньодніпровського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області під час проведення обшуків на підставі слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області по кримінальному провадженню № 0001660 в м. Вільгірськ Дніпропетровської області було вилучено майно.

25.12.2014 року о 19 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/2706/14-к за адресою вул. Промислова, 20 в м. Вільногірськ слідчим Верхньодніпровського ВП Гільовою М.С. було проведено обшук, в ході якого вилучено: належних позивачу 40 гральних автоматів, грошові кошти в сумі 30 780 грн., мобільний телефон «Nokia 1100», 84 ключа від гральних автоматів, 3 журнали з записами, 2 картонні листи з записами.

25.12.2014 року о 19 год. 50 хв. на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області № 173/2708/14-к за адресою вул. Промислова, 12в в м. Вільногірськ слідчим Верхньодніпровського ВП Гільовою М.С. було проведено обшук, в ході якого вилучено: належних позивачу 32 гральних автомати, 2 купюро-приймачі, грошові кошти в сумі 8,25 грн., 19 ключів від гральних автоматів, системний блок, монітор «Views Sonic», ноутбук «Asus».

25.12.2014 року за адресою вул. Леніна, 39 в м. Вільногірськ було проведено обшук, в ході якого вилучено: належних позивачу 8 гральних автоматів, грошові кошти в сумі 100 грн., мобільний телефон «Nokia 105» з сім-картою «Київстар», 3 ключі від гральних автоматів, купюро-приймач «Cahs Code», 2 зошити з записами, 4 паперові картонні таблички з написами, журнал обліку технічного обслуговування №112, паперові листи з чорновими записами, системна плата з підписом «Адмірал 8», системна плата без підпису. Крім того, було вилучено 12 гральних апаратів, грошові кошти в сумі 506 гривень, 2 металевих сейфи, планшетний комп`ютер «Griffin», банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 .

26.12.2014 року заступником начальника СВ Верхньодніпровського ВП Писаревим В.Е. винесено постанову про визнання речовими доказами майна, вилученого 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 40 одиниць гральних автоматів, яке було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП згідно квитанції № 132.

26.12.2014 року заступником начальника СВ Верхньодніпровського ВП Писаревим В.Е. винесено постанову про визнання речовими доказами майна, вилученого 25.12.2014 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 32 одиниць гральних автоматів, яке було передано на зберігання до камери схову Верхньодніпровського ВП згідно квитанції № 117.

30.12.2014 року на вилучене в ході вказаних обшуків майно ухвалою Верхньодніпровського районного суду № 173/2722/14-к було накладено арешт.

Позивачем була оскаржена ухвала слідчого судді від 30.12.2014 року в порядку ст. 174 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року, арешт накладений на майно: 72 одиниці гральних автомати було скасовано.

В наслідок скасування арешту 24 травня 2017 року позивач отримав від працівників поліції свої гральні автомати марки «Videogame» у кількості 7 одиниць з ідентифікуючими ознаками номерами: №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , гральні автомати «MAXIMA PLUS» у кількості 19 одиниць з ідентифікуючими ознаками номерами: №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , з яких 5 одиниць були без номерних.

Таким чином, 24 травня 2017 року позивач отримав 26 одиниць гральних автоматів з належних йому - 72 одиниць, про що свідчить розписка, складена позивачем від 24.05.2017 року.

46 одиниць гральних автоматів позивач не отримав з причин відсутності їх у камері схову Верхньодніпровського ВП, про що свідчить лист від 04.08.2017 року №47/8543 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Доказами наявності вини службових осіб Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо незабезпечення збереження вилученого майна, що призвели до його втрати, є висновки Жовтоводської місцевої прокуратури, які містяться у листі від 04/72-563-17 від 11.08.2017 року, у якому зазначено, що за результатами проведеної перевірки фактів неправомірних дій з боку службових осіб Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо незабезпечення збереження майна, вилученого 29.12.2014 року під час вищевказаних обшуках, встановлено порушення службовими особами вимог ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року, здійснено незаконні дії з тимчасово вилученим під час досудового розслідування майном, на яке в подальшому ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.12.2014 року накладено арешт та визнано у якості речових доказів у кримінальному провадженні, що призвело до його подальшої втрати.

Жовтоводською місцевою прокуратурою у діях службових осіб Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було встановлена наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, за ознаками незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, здійснених особою, якій це майно ввірено.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості щодо вказаного факту за №0000054 із визначенням попередньої правової кваліфікації за ч.1 ст. 388 КК України. Повідомленням т.в.о. начальника Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.08.2017 року №47-1-8543 ОСОБА_2 , підтверджено, що 24.05.2017 року ОСОБА_1 отримав в камері схову Верхньодніпровського ВП лише 26 гральних автоматів, з належних 72, оскільки інших гральних автоматів не є в наявності в камері схову Верхньодніпровського ВП.

Відповідно до листа Відділення поліції №3 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (нове найменування Верхньодніпровського ВП) від 09.03.2021 року № 44.3-2аз, наданого на адвокатський запит представника позивача, згідно супровідного листа вих.№ 47.1-971 від 31.01.2017, гральні автомати в кількості 43 одиниці передані на відповідальне зберігання до ТОВ «Металобази комекс». На теперішній час зазначені гральні автомати в кількості 43 одиниці на зберіганні у кримінальному провадження № 0001706 відсутні.

Встановлено, що право власності позивача на вищевказане спірне майно підтверджується договорами поставки №8 від 28.05.2009 року з Додатком №1 до договору (в якому зазначена сертифікація майна) та № 9 від 30.06.2009 року з додатком №1 до договору (в якому зазначена сертифікація майна).

Встановлено, що відповідно до Договору поставки №8 від 28.05.2009 року позивачем придбано 74 гральних автомати «ВИ-«2» за ціною 24 529 грн. за одиницю, 8 одиниць з цієї партії автоматів було вилучено, арештовано та втрачено органами досудового слідства.

Відповідно до Договору поставки №9 від 30.06.2009 року позивачем придбано 55 гральних автомати «MultiGaminator» за ціною 46 300 грн. за одиницю, 38 одиниць з них було вилучено, арештовано та втрачено органами досудового слідства.

Загальна вартість гральних автоматів, які було вилучено та не повернуто, становить 1 955 723 гривні 00 копійок.

Посилаючись на порушення відповідачами своїх майнових прав, позивач звернувся до суду із даним позовом про відшкодування йому вартості неповернутого майна у розмірі 1 955 723 гривни 00 копійок.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року, ухваленим у цій справі, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про стягнення коштів було відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2019 року вищевказане рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.10.2020 року за касаційною скаргою ОСОБА_1 рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.11.2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 17.09.2019 року скасовані, дана цивільна справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній Постанові Верховного Суду від 21.10.2020 року заначено, що під час розгляду справи суди повно, всебічно й об`єктивно не дослідили докази по справі та не надали їм належної правової оцінки, обмежившись посиланням на те, що відсутня ідентифікація гральних автоматів, не перевірили доводи позивача стосовно неможливості отримати ним арештоване майно у зв`язку з його втратою органами досудового слідства, не з`ясували чи знаходиться майно, яке було вилучено у позивача, на відповідальному зберіганні, чи воно дійсно втрачено, чи є підстави для відшкодування його вартості, за чий рахунок повинна бути відшкодована його вартість та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як зазначено в копіях листів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.08.2017 року № 47.1-8543 та від 19.12.2018 року № 47.01-11293, які містяться в матеріалах справи, згідно супровідного листа за вих.№ 47.1-971 від 31.01.2017 року за підписом начальника Верхньодніпровського ВП Петренко С.М. гральні автомати в кількості 43 штуки було передано на відповідальне зберігання до складського приміщення за адресою АДРЕСА_3 на ім`я начальника ТОВ «Металобази комекс» Гришина М.А.

З урахуванням викладеного, в ході судового розгляду справи після скасування вищевказаних судових рішень ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.08.2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Металобази комекс».

Згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 17.02.2015 (Справа № 922/620/15) щодо ТОВ «Металобаза комекс» () було відкрито провадження у справі про банкрутство зазначеної юридичної особи та був призначений арбітражний керуючий та розпорядник майна - Рубанець Артем Олександрович.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.06.2015 року розпорядником майна ТОВ «Металобаза комекс» () призначений арбітражний керуючий Гришин М.А.; ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2020 року ліквідатором даного товариства призначений арбітражний керуючий Демчен О.І.

Зважаючи на вказане та зміст вищезазначеної постанови Верховного Суду, в підготовчому засіданні ухвалою суду від 18.10.2021 року до участі у справі в якості третіх осіб було залучено арбітражних керуючих Гришина Михайла Анатолійовича та Демчена Олександра Івановича.

У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області посилається як на підставу для передачі та збереження належного позивачу грального обладнання, яке було вилучено у позивача, а саме: службову телеграму керівництва ГУНП від 26.01.2017 № 546/Гр. «Про виконання доручення Національної поліції від 03.01.2017 року 21/02/39-2017», протокольне рішення наради керівництва МВС на НПУ, а також доручення Національної поліції України від 03.01.2017 року 21/2/39-2017.

Разом з цим, Порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні визначений (регламентований) нормами Кримінально-процесуального кодексу України та Постановою Кабінету Міністрів №1104 від 19.12.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», якою затверджений «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження». Так, речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані. Речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження. Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф). Перевірка стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку проводиться щокварталу керівником слідчого підрозділу, підрозділу дізнання. Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Як зазначено вище, в копіях листів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.08.2017 року № 47.1-8543 та від 19.12.2018 року № 47.01-11293, які містяться в матеріалах справи, вказано, що згідно супровідного листа за вих.№ 47.1-971 від 31.01.2017 року за підписом начальника Верхньодніпровського ВП Петренко С.М. гральні автомати в кількості 43 штуки було передано на відповідальне зберігання до складського приміщення за адресою АДРЕСА_3 на ім`я начальника ТОВ «Металобази комекс» Гришина М.А.

Суд відноситься критично до пояснень представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про те, що згідно записів в книзі обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження ці речові доказі були передані для відповідального зберігання до ТОВ «Металобази комекс», тому що даним відповідачем не надано доказів того, що вилучено майно взагалі було отримано зазначеною юридичною особою та не було повернуто, у порядку, визначеному законодавством. Відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області не надав доказів того, що звертався до ТОВ «Металобаза комекс» з досудовими вимогами або у судовому порядку про повернення належного позивачеві майна або сплати його вартості.

Згідно інформації з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, третя особа - ТОВ «Металобаза комекс» () на час передачі майна відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області було зареєстровано за адресою: Луганська обл., місто Луганськ, вул. Леніна, будинок 311, індекс 91007.

На той час згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 17.02.2015 (Справа № 922/620/15) щодо ТОВ «Металобаза комекс» () вже було відкрито провадження у справі про банкрутство зазначеної юридичної особи та був призначений арбітражний керуючий та розпорядник майна - Рубанець Артем Олександрович, що у свою чергу позбавляло права та можливості директора Товариства отримувати будь-яке майно на зберігання до вказаного товариства.

Зважаючи на викладене, суд вважає такими, що не грунтуються на доказах та вимогах чинного законодавства України, доводи відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про те, що 31.01.2017 року за вказівкою керівника Верхньодніпровського ВП (наразі відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області) речові докази у справі: 43 гральні автомати ВІ-2 і MultiGaminator було спрямовано до ТОВ «Металобази комекс» директору Гришину М.А. за адресою у м. Дніпро на вул. Курсантську, 7 (адреса засновника юр. особи), оскільки слідчим, або керівником слідчого підрозділу, керівником відділу поліції не було прийнято заходів щодо збереження речових доказів у кримінальному провадженні, отже не з`ясовано можливість і наявність умов у ТОВ «Металобази комекс» для зберігання арештованого майна та не забезпечено перевірку стану та умов зберігання речових доказів під час зберігання.

Таким чином, встановлено, що посадовими особами Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не було дотримано вимог щодо процедури і місця зберігання речових доказів, передбачених ст.100 КПК України, та Постановою Кабінету Міністрів №1104 від 19.12.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», якою затверджений «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження». Речові докази, в порушення зазначених норм, уповноваженими особами безпідставно передано на зберігання третім особам, з якими не укладено Договору про зберігання майна та оплати цих послуг, не складено Акту прийому-передачі вказаних речових доказів, не виконано процедуру щодо обов`язкового попередження про кримінальну відповідальність відповідальної за збереження особи у разі розтрати майна та належного документального оформлення зберігання речових доказів.

Так, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Таким чином, відповідач Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області при передачі на збереження речових доказів (майна) грального обладнання був зобов`язаний (або повинен був) здійснити вказану оплату, але такі докази відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області надані суду не були.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Ч.6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначеного суд вважає, що відповідач Головне управління Національної поліції України у Дніпропетровській області не надав жодного та належного доказу відсутності своєї вини у втраті належного позивачу майна, що у свою чергу є свідченням обґрунтованості позовних вимог позивача.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Скасовуючи рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2018 року, Верховний суд вказав про наявність в матеріалах цивільної справи копії листа прокуратури Жовтоводської місцевої прокуратури № 04/72-563-17 від 11 серпня 2017 року, у якому зазначено, що службовими особами Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в порушення вимог статей 100, 170 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року, здійснено незаконні дії з тимчасово вилученим під час досудового розслідування майном, на яке у подальшому ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року накладено арешт та визнано у якості речових доказів у кримінальному провадженні, що призвело до його подальшої втрати.

У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У порушення ст.1 Конвенції про захист прав людини було вилучено майно, яке позивач не зміг повернути внаслідок його втрати. Докази втрати належного позивачу майна наявні в матеріалах цивільної справи.

При вирішенні справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року в і протоколи до неї.

Відповідно до ст. 13 Конвенції захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права i свободи, викладенi в Конвенцiї, порушуються, має право на ефективний засiб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що дiяли як офiцiйнi особи.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 вартість неповернутого майна у розмірі 1 955 723,00 гривен.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, ухвалюючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог, суд враховує те, що відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача, який за законом звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, витрати по справі підлягають віднесенню за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України, треті особи Арбітражний керуючий Гришин Михайло Анатолійович, Арбітражний керуючий Демчен Олександр Іванович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Металобази комекс», про стягнення вартості неповернутого майна, - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_19 , вартість неповернутого майна у розмірі 1 955 723,00 гривен. (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сімсот двадцять три гривні).

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення його повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева