Справа № 932/1531/23
Провадження №2-о/932/30/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі - Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне Управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона з 30 вересня 1970 року була одружена з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. З моменту укладення шлюбу вони проживали однією сім`єю за спільною адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з окупацією міста Донецька, вони виїхали у м.Дніпро, проте були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за різними адресами. Вони з чоловіком до моменту його смерті були поєднані взаємними правами та обов`язками, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який складався із їх доходів у вигляді пенсій за віком. Вона перебувала на утриманні свого чоловіка до дня його смерті, оскільки власного доходу не вистачало і не вистачає для забезпечення нормального існування, інших доходів в неї не має. З метою переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, вона звернулась до ГУ Пенсійного фонду в Дніпропетровській області з відповідною заявою, проте даним пенсійним органом їй була надана відмова від 12.10.2022 року у перерахунку пенсії, з посиланням на неподання нею документу на підтвердження факту спільного проживання з годувальником на день його смерті, в зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи.

Ухвалою від 25.10.2022 року суддею відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року до участі у справі в якості заінтересованої особи був залучений ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник заявника, посилаючись на обставини, викладені в заяві, заявлені вимоги підтримала, пояснила, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з своїм чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вважав, що заявлені вимоги обгрунтовані та такі що підлягають задоволенню, пояснив, що він є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , його батьки проживали разом однією сім`єю до смерті батька, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у наданому суду письмовому поясненні просив розглянути справу у відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши представника заявника, заінтересовану особу ОСОБА_2 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 вересня 1970 року була одружена з ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 30.09.1970 року Палацом одруження м.Донецька.

Весь час після одруження заявника з чоловіком - ОСОБА_3 вони, проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується, зокрема, датою реєстрації місця проживання в паспорті заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та датою реєстрації в паспорті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Після окупації рф м.Донецька в 2016 року сім`я ОСОБА_3 переїхали до м.Дніпра.

Згідно з довідкою від 06.06.2016 року № ОСОБА_3 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, його фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою від 24.09.2018 року № ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, її фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 .

Після приїзду з м. Донецьк ОСОБА_1 ж та ОСОБА_3 проживали за адресою АДРЕСА_3 до 2018 року. В 2018 році вони переїхали проживати за адресою: АДРЕСА_5 , вели спільне господарство, мали спільний побут. В цей період ОСОБА_3 захворів та не зміг здійснити свою перереєстрацію з АДРЕСА_6 .

В травні 2022 року ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_1 було прийнято рішення виїхати до м.Донецька, де ОСОБА_3 зробили операцію на серці. Разом з ним поїхала і ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05.10.2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та копією рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30.09.2022 року про встановлення юридичного факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. ОСОБА_1 повернулась до м.Дніпра після того як пройшло 40 днів з дня смерті ОСОБА_3 .

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 заявник ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з метою переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до рішення № 47 від 12.10.2022 року відділом перерахунків пенсій №1 заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із непідтвердженням факту спільного проживання на день смерті.

Відповідно до копії спадкової справи № 261/2022, заведеної після смерті ОСОБА_3 , наданої на ухвалу суду приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черновською Л.Г., з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 до нотаріуса звернулися 12.10.2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Зазначаючи про те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявниці необхідно для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заявник звернулась до суду з даної заявою.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю до дня його смерті підтверджується актом про спільне проживання від 02.12.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ,1951 року народження, та ОСОБА_3 , 1947 року народження, постійно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 та поясненнями в судовому засіданні свідків.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її подругою, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 після одруження проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_7 , після окупації рф м.Донецька в 2016 році вони виїхали до м.Дніпра та зареєструвались за адресою: АДРЕСА_3 та проживали там до 2018 року. В 2018 році вони переїхали за адресою: АДРЕСА_5 , де проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний побут. В цей час ОСОБА_3 захворів та не зміг здійснити свою перереєстрацію з АДРЕСА_6 . Ними було прийнято рішення виїхати до м.Донецька, де у лікарні ОСОБА_3 прооперували, ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер у м. Донецьк. ОСОБА_1 повернулась до м.Дніпра лише після того як пройшло 40 днів з дня смерті чоловіка.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є невісткою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їй достеменно відомо, що вони проживали разом в АДРЕСА_1 , після окупації рф м.Донецька вони разом переїхали до м.Запоріжжя, а в 2016 році до м.Дніпра та проживали по АДРЕСА_8 . В 2018 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 переїхали за адресою: АДРЕСА_5 , проте в цей час ОСОБА_3 дуже захворів та не зміг перереєструвати у відповідних органах своє місце реєстрації. Незалежно від зміни місця проживання вони завжди вели спільне господарство, мали спільний побут, виконували взаємні обов`язки як чоловіка та дружини, отримували пенсію за віком та витрачали її на спільні потреби. З грудня 2021 року ОСОБА_3 почав почувати себе гірше, в травні 2022 року лікарі вказали на те, що йому необхідна операція на серці, в зв`язку з чим, ОСОБА_3 було вирішено повернутися до м.Донецька, де йому була, проведена операція, проте ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк, згодом ОСОБА_1 повернулась в м.Дніпро.

Таким чином вбачається, що з моменту одруження заявниці з 1970 року вони разом із її чоловіком ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, як одна родина, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, тобто складали сім`ю у розумінні положень ч.2, 4 ст. 3 СК України.

З огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини, суд вважає доведеним факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 1970 року по день смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Встановлення такого факту для заявника має юридичне значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,10, 259, 263-265, 315, 318 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне Управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_2 , про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю на день смерті ОСОБА_3 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.О. Кудрявцева