441/1055/23 2/441/431/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19.07.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

15.05.2023 позивачка звернулася до суду із позовом, покликаючись на те, що її матері - ОСОБА_3 , на праві власності належала земельна ділянка площею 0,7579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дубаневицької сільської ради. 19.10.2001 мати отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015778 на вказане майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. 03.06.2002 мати склала заповіт, за яким все майно заповіла по 1/3 частини їй і братам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Вона та брат ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті матері, що підтверджується рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 12.03.2014, яким за ними визнано право власності по 1/3 частці житлового будинку на АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат - ОСОБА_4 . Вона прийняла спадщину за заповітом після смерті брата і 05.02.2021 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак після смерті матері залишилось майно, про яке їй не було відомо, а саме земельна ділянка площею 0,7579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дубаневицької сільської ради, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015778 від 19.10.2001. В жовтні 2022 вона звернулась до нотаріуса з питанням прийняття цієї спадщини, але листом державного нотаріуса від 28.10.2022 їй повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для прийняття спадщини. З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,7579 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дубаневицької сільської ради, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015778 від 19.10.2001, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшло письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, в засідання не з`явився, проте 19.07.2023 подав письмові пояснення, в яких позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги письмове визнання позову представником відповідача, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015778 від 19.10.2001 належала земельна ділянка площею 0,7597 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дубаневицької сільської ради (а.с.12).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області (а.с.6).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 12.03.2014 у справі № 441/2093/13-ц ОСОБА_1 та ОСОБА_4 поновлено строк позовної давності на звернення до суду з позовом, визнано за кожним із них право власності по 1/3 частці житлового будинку на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13). Як встановлено рішенням суду, позивачі згідно заповіту є спадкоємцями належного їх матері майна, надали довідки про стан здоровя та проходження періодичного лікування, у зв`язку з чим суд переконався, що є підстави для поновлення строку позовної давності на звернення до суду та визнання права власності на житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15).

ОСОБА_1 прийняла спадщину за заповітом після смерті брата - ОСОБА_4 , і 05.02.2021 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане у заповіті майно (а.с.14) Інше майно ОСОБА_4 залишилося незаповіданим. Згідно матеріалів спадкової справи № 199/2020, заведеної після смерті ОСОБА_4 , інші особи, окрім позивачки, спадщини після його смерті не приймали (а.с.27-47).

Листом державного нотаріуса № 597/01-16 від 28.10.2022 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 через пропуск строку для прийняття спадщини (а.с.9).

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено у ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи доводиться, що матір позивачки ОСОБА_3 , заповіла усе належне їй майно трьом дітям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , по 1/3 частині кожному. Рішенням суду від 12.03.2014 позивачці та ОСОБА_4 поновлено строк позовної давності на подання позову та визнано за ними право власності по 1/3 частині спірного майна житлового будинку АДРЕСА_1 . Таким рішенням суду фактично встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщину після смерті матері прийняли.

ОСОБА_2 , третя особа, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звертався, про що свідчить відсутність заведеної спадкової справи, не проживав із спадкодавцем станом на день її смерті (а.с.10), відтак вважається таким, що спадщину не прийняв.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка прийняла спадщину за заповітом на вказане у ньому майно, а також за законом як спадкоємиця другої черги спадкування за законом, так як подала заяву про прийняття усієї спадщини, яка залишилася після смерті її брата. Матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , доводиться, що інших спадкоємців майна у ОСОБА_4 немає. Заповітом не було охоплено спірне у даній справі майно.

З огляду на наведене, беручи до уваги положення ч.1 ст.1223 ЦК України та враховуючи те, що за заповітом після смерті матері позивачка може успадкувати лише 1/3 частину спірної земельної ділянки, іншу її частину вона спадкує за законом як спадкоємиця першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_3 та спадкоємиця другої черги спадкування за законом майна ОСОБА_4 ..

З урахуванням неможливості позивачки оформити свої спадкові права після смерті матері та брата в нотаріальному порядку, суд вважає за необхідне позов задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст. 5, 10, 12, 18, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7597 га на території Дубаневицької сільської ради, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 015778 від 19.10.2001 належала ОСОБА_3 , в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ференц О.І.