Справа № 456/3598/23
Провадження № 2/456/951/2023
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

01 грудня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

за участі секретаря судового засідання Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ПАТ «Європейський страховий альянс» - Білогуб Ю.С., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача 11926,76 грн. відшкодування та суму сплаченого судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2020 року між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ОСОБА_2 , був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу №01071121, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1 . 30.06.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля Шкода, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з рахунку фактури СТО від 01.07.2020 року вартість відновлювального ремонту склала 11926,76 грн. При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату ДТП не була забезпечена полісом обов`язкового страхування. Зазначає, що відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати ПАТ «Європейський страховий альянс» шкоду у розмірі виплаченого страхового відшкодування, а саме 11926,76 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору 09.06.2021 року звернувся до відповідача із претензією за вих. №1807/8, проте виплату так і не здійснив, тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10.04.2020 року між ПАТ «Європейський страховий альянс» та ОСОБА_2 , був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу №01071121, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля Ауді, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Також встановлено, що 30 червня 2020 р. приблизно о 15 год. 10 хв., в м. Києві на вул. Малопідвальна, 13, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , станом на дату дорожньо-транспортної пригоди не була забезпечена полісом обов`язкового страхування.

01.07.2020 року позивачем було отримано повідомлення про подію з транспортним засобом (ТЗ), а також заяву про страхове відшкодування від представника страхувальника.

Згідно рахунку фактури ТОВ «Ауді-Центр Київ» №320070112 від 01.07.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді А3, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 11926,76грн., що також стверджується Актом прийому передачі наданих послуг №121031528 від 25.0.2021 на суму 11926,76 грн.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 08.07.2020 №55/20 СПД ОСОБА_3 , щодо розміру заподіяної шкоди, розмір заподіяної шкоди визначено у сумі 11671,00грн., що також стверджується розрахунком суми страхового відшкодування.

Згідно страхового акта №1115/20/50/ТР25/00/2 страхова виплата визначена у сумі 11926,76 грн. (була виплачена згідно платіжного доручення №7642 від 17.07.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування»).

Частиною 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 цього ж Закону - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Верховний Суд у постанові від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17 висловив позицію, в якій вказав, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження автомобіля, є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.06.2021 року позивач з метою досудового врегулювання спору звернувся листом №1807/8 до відповідача із претензією про виплату страхового відшкодування, однак відшкодування так і не було здійснено.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування доводів позивача.

Аналізуючи викладені обставини, оцінюючи надані докази у їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у порядку суброгації в сумі 11926,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - 11926,76 (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять шість грн.. 76 коп) грн., витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.. 00 коп) грн., судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. Т. Шрамко