Справа № 128/2785/22
Провадження № 22-ц/801/1253/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуСправа № 128/2785/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Шемети Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2023 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року позивач АТ «КБ «Глобус» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.03.2018 між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти шляхом подачі заяви анкети №19/326 на приєднання до вказаного договору.

За цим договором банком відкрито позичальнику картковий рахунок за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб на наступних умовах: сума ліміту овердрафту 30000,00 грн, строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 21.03.2018 по 19.03.2020, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 42% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування 0,000001% річних. Вперше позичальником здійснено використання кредитних коштів 25.09.2019 у розмірі 1057,00 грн.

Позивач вказує, що своєчасне повернення грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду не здійснено та не сплачено проценти за користування дозволеним овердрафтом, тому банком нараховано проценти у розмірі 42% річних на суму заборгованості. Відповідачем здійснювалось часткове погашення заборгованості. Станом на 01.11.2022 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 64611,02 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 32 873,49 грн, та прострочена заборгованість за процентами 31 737,53 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної карти від 21.03.2018 в розмірі 40248, 32 грн, з яких: 32873,49 грн загальної суми заборгованості по кредиту; 7374,83 грн загальної суми заборгованості по нарахованих процентам за користування кредитом. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині відмови задоволених вимог скасувати та постановити в цій частині нове про задоволення позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції вирішуючи спір в частині відмови стягнення відсотків не врахував додаток 9, який підтверджує нарахування відсотків у розмірі 24 362,70 грн за період з 01.04.2021 по 10.11.2022, тому судом безпідставно не враховано відсотки за користування кредитом за 19 місяців, з квітня 2021 року по жовтень 2022 року включно.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду в частині стягнення загальної суми заборгованості по кредиту в сумі 32873,49 грн, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржується.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що 21.03.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «Комерційний банк «Глобус» для фізичних осіб, шляхом подачі ОСОБА_1 заяви-анкети №19/326 на приєднання до вказаного договору (а.с. 4,8).

Як вбачається із Заяви-анкети від 21.03.2018 № 19/326 банк встановив відповідачу овердрафт з початковою сумою ліміту 30000,00 грн, строк дії ліміту овердрафту 24 місяці з 21.03.2018 по 19.03.2020, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування 42% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування 0,000001% річних. Підписанням Заяви-анкети позичальник погодився на приєднання до умов Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки.

Також сторони погодили та підписали довідку про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки та паспорт споживчого кредиту (а.с. 9).

З виписки за договором № 2625/44667/667/UAH за період з 21.03.2018 по 02.04.2021 вбачається, що за вказаний період позичальником використовувались кредитні кошти та знімались з картки гроші.

Також банком на підтвердження наявності у позичальника заборгованості надані відомості щодо руху коштів по рахунку за період з 01 квітня 2021 року по 10 листопада 2022 року, з яких слідує, що заборгованість ОСОБА_1 складає 32873,49 грн загальна сума заборгованості по кредиту; 7374,83 грн загальна сума заборгованості по нарахованих процентам за користування кредитом, тобто загальна сума 40248,32 грн (а. с. 11-15).

У зв`язку з виникненням у ОСОБА_1 простроченої заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 32 873,49 грн та процентів 26 553,08 грн станом на 30.06.2022у банк направив йому вимогу №1-990 від 19 липня 2022 року щодо погашення простроченої заборгованості (а.с. 27).

Так між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що позивач не довів вказану суму у позові простроченої заборгованості по процентах. З огляду на це суд задовольнив позов у частині стягнення 32873,49 грн загальної суми заборгованості по кредиту та 7374,83 грн загальної суми заборгованості по нарахованих процентам за користування кредитом.

З таким висновком погоджується апеляційна інстанція, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підставою позову банком зазначено невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи позовну заяву, банк посилався на ту обставину, що відповідач належним чином не виконує умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим станом на 01.11.2022 виникла заборгованість за цим кредитним договором у розмірі 64611,02 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за кредитом 32 873,49 грн та простроченої заборгованості за відсотками у сумі 31 737,53 грн.

Так, стягуючи прострочену заборгованість по процентах в розмірі 7374,83 грн суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до довідки по руху по особистому рахунку та виписки із договору за період з 21.03.2018 по 02.04.2021 загальна сума заборгованості по нарахованих процентам за користування кредитом ОСОБА_1 складає 7374,83 грн.

Тобто, судом першої інстанції на підставі матеріалів справи було визначено суму заборгованості за відсотками станом на 02.04.2021.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач подаючи позов просив стягнути заборгованість за кредитом станом на 01.11.2022, проте на обґрунтування позову АТ «КБ «Глобус» надано документи за період з 21.03.2018 по 02.04.2021.

Будь-яких належних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог у визначеному позивачем розмірі відсотків матеріали справи не містили.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наданий позивачем розрахунок не містить інформацію про розмір отриманих коштів, не містять детального щомісячного розрахунку заборгованості та її складових із обґрунтованими формулами нарахування, що вказує на неналежність даного доказу.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено суму простроченої заборгованості по процентах в розмірі 24 362,70 грн, а тому рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим. Цей висновок не суперечить наявним матеріалам справи.

Прийнявши до уваги зазначені вище обставини, а також вимоги законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, які регулюють правовідносини сторін та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову частково.

Докази, які були подані до апеляційної скарги, а саме: детальний розрахунок заборгованості по позичальнику в силу ч.3 ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не приймаються. Оскільки Банк не надав доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Водночас саме на позивача покладено обов`язок доказування обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги та подання всіх наявних у нього доказів у строки, встановлені статтею 83 ЦПК України

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Інші доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції постановлено рішення без всебічного, повного дослідження доказів наданих сторонами - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції, який у рішенні оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, ст. 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 липня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.М. Шемета