КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/562/22
Провадження № 2/534/607/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Хвіст Т.В. , позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» від 10.05.2022 р. №127-к «Про припинення трудового договору (контракту)» начальника дільниці технічного обслуговування та ремонту цеху з ремонту гірничого обладнання ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника дільниці технічного обслуговування та ремонту цеху з ремонту гірничого обладнання товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» з 11.05.2022. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 11.05.2022 по день винесення судом рішенні у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що з 20.04.2012 по 10.05.2022 він працював на різних посадах ТОВ «Єристівський ГЗК», в тому числі в період з 01.11.2017 р. по 10.05.2022 р. на посаді начальника дільниці технічного обслуговування та ремонту цеху з ремонту гірничого обладнання. Наказом заступника генерального директора комбінату з економічної безпеки ТОВ «Єристівський ГЗК» С.Дмитренко №127-к від 10.05.2022 р. він був звільнений із вказаної посади на підставі п. 1 ст. 40 К3пП України у зв?язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Вказаний наказ вважає протиправним, а його звільнення незаконним та зазначає, що відповідачем було порушено процедуру звільнення.

Ухвалою суду від 25.05.2022 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником відповідача ТОВ «Єристівський ГЗК» подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 прохає відмовити, та зазначає, що звільнення позивача відбулося відповідно до вимог чинного законодавства, при цьому процедури звільнення порушено не було (а.с.51-53).

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на необгрунтованість, безпідставність позовних вимог. На думку представника звільнення позивача відбувалося відповідно до вимог діючого законодавства. Принаймні таких висновків дійшли уповноважені працівники Управління Держпраці в Полтавській області за результатами перевірки яку вони проводили на підприємстві відповідача за зверненням звільнених працівників цього підприємства і зокрема за зверненням ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.

Як вбачається з копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 20.04.2012 був прийнятий на посаду інженера з безпеки руху в гірничо-транспортному цеху в порядку переведення з ВАТ «Полтавський ГЗК»; 07.11.2013 був переведений на посаду старшого майстра дільниці цеху з ремонту гірничого обладнання; 15.07.2015 переведений на посаду начальника дільниці № 1 в цех з ремонту гірничого обладнання; 01.11.2017 переведений на посаду начальника дільниці технічного обслуговування та ремонту цеху з ремонту гірничого обладнання (а.с.7)

Наказом ТОВ «Єристівський ГЗК» № 131-ОД від 29.01.2021 «Про зміни в організації виробництва і праці, зміни в штатному розписі ТОВ «Єристівський ГЗК» введено в дію з 01.02.2021 зміни в організаційній структурі дирекції з розвитку гірничних робіт і дирекції з технічного обслуговування і забезпечення виробництва ТОВ «Єристівський ГЗК» та введено з 01.02.2021 штатний розпис дирекції з розвитку гірничих робіт і дирекції з технічного обслуговування і забезпечення виробництва ТОВ «Єристівський ГЗК» (а.с.14). Додаток №l до Наказу №131, а саме - доповнено організаційну структуру Цеху з ремонту гірничого обладнання новими дільницями, в тому числі - Дільницею ремонту та обслуговування гірничого обладнання та запроваджено нове робоче місце начальника Дільниці ремонту та обслуговування гірничого обладнання додаток №5 (а.с.15-16).

Наказом ТОВ «Єристівський ГЗК» № 1802-ОД від 17.11.2021 «Про зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності та штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК», з 21.02.2022 з організаційної структури ТОВ «Єристівський ГЗК» виключено підрозділи в тому числі і дільницю цеху з ремонту гірничого обладнання ( загальноцеховий персонал, дільниця з контролю, підготовки та проведення електричних ремонтів) та відповідно до пункту 1 цього наказу скорочено робочі місця в тому числі начальника дільниці ЦРГО дільниця технічного обслуговування та ремонту (а.с.8-9).

Наказом ТОВ «Єристівський ГЗК» № 120-ОД від 25.01.2022 «Про скорочення чисельності та штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК», прийнято рішення про скорочення з 01.04.2022 працівників, в тому числі начальника дільниці ЦРГО дільниці технічного обслуговування та ремонту ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3.1 вказаного наказу визначено у термін до 01.02.2022 ознайомити працівника зазначеного у пункті 1 наказу з даним наказом під підпис, із зазначенням дати ознайомлення, персонально повідомити про майбутнє звільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, з дотриманням вимог ст.49 2 КЗпП України, запропонувати іншу роботу на підприємстві за наявності вакансій (а.с.11-13).

Наказом заступника генерального директора комбінату з економічної безпеки ТОВ «Єристівський ГЗК» № 127-к від 10.06.2022 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника дільниці ЦРГО Дільниця технічного обслуговування та ремонту на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників (а.с.33).

31.01.2022 заступником голови ради трудового колективу ОСОБА_4 , головою цехового профспілкового комітету ОСОБА_5 , начальником служби утримання інфраструктури УКБІ ОСОБА_6 , було складено акт, згідно якого 31.01.2022 ОСОБА_1 зачитано та його ознайомлено з наказом № 1802-ОД від 17.11.2011 «Про зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності та штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК», наказом № 113-ОД від 24.01.2022 «Про внесення змін в наказ № 1802-ОД від 17.11.2021 року», наказом №120-ОД від 25.01.2022 «Про скорочення чисельності і штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК» начальнику дільниці технічного обслуговування та ремонту ОСОБА_1 (таб. № 1000965) згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, який відмовився засвідчити власним підписом факт отримання повідомлення та ознайомлення (а.с.91).

На вказаному акті ОСОБА_1 власноруч зазначив, що акт сфабрикований та не є дійсним.

Актом від 31.01.2022, складеного заступником голови ради трудового колективу ОСОБА_4 , головою цехового профспілкового комітету Нестеренком О., начальником служби утримання інфраструктури УКБІ ОСОБА_6 , засвідчено, що 31.01.2022 ними запропоновано вакансії наявні в ТОВ «Єристівський ГЗК» начальнику дільниці технічного обслуговування та ремонту ОСОБА_1 , який з вказаними вакансіями ознайомився. Від запропонованих вакансій ОСОБА_1 відмовився в усній формі. Засвідчити власним підписом факт відмови від вакансій відмовився. Акт зачитано у присутності ОСОБА_1 . Ознайомитися під підпис з даним актом ОСОБА_1 відмовився (а.с.92). На вказаному акті ОСОБА_1 власноруч зазначив, що акт сфабрикований та не є дійсним.

Відповідно до акту пропозиції роботи від 18.04.2022 складеного головою постійно діючої комісії зі скорочення чисельності та штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК» ОСОБА_1 було запропоновано наявні станом на 18.04.2022 вакансії на ТОВ «Єристівський ГЗК», вказаний перелік вакансій в ТОВ «Єристівський ГЗК» зазначено в Додатку № 1 (а.с.92-1).

Відповідно до вказаного акту ОСОБА_1 вирішив пройти співбесіду на вакансію слюсар - ремонтник дільниці внутрішньої логістики і складського господарства.

Відповідно до аркуша співбесіди від 19.04.2022, яку проходив кандидат ОСОБА_1 на посаду слюсаря - ремонтника СМТП та ЗР дільниці внутрішньої логістики і складського господарства, останній відмовився від запропонованої посади за станом здоров`я (а.с.94).

В судовому засіданні позивач посилався на те, що відповідачем порушено процедуру його звільнення, а саме: не повідомили за два місяці до звільнення про таке звільнення; не були запропоновані всі наявні вакантні посади на підприємстві, які він міг обіймати відповідно до своєї кваліфікації; не було враховано переважне право на залишення на роботі, тобто не був врахований безперервний трудових стаж на підприємстві, досвід трудової діяльності та не було зроблено аналізу продуктивності його праці кваліфікації в порівнянні з іншими працівниками.

Однак при цьому в судовому засіданні позивач не заперечував те, що 31.01.2022 його попередили про скорочення його посади. Посилався на те, що підрозділ яким він керував скоротили, але при цьому не заперечував, що було створено аналогічний підрозділ в якому збільшилась чисельність працівників туди фактично перейшли майже всі працівники, що працювали у його підрозділі.

Відповідно до акту пропозиції роботи від 18.03.2022 складеного головою постійно діючої комісії зі скорочення чисельності та штату працівників ТОВ «Єристівський ГЗК» ОСОБА_1 було запропоновано наявні станом на 18.03.2022 вакансії на ПрАТ «Полтавський ГЗК», вказаний перелік вакансій зазначено в Додатку № 1 до акту (а.с.95-103).

Згідно зазначеного акту ОСОБА_1 погодився пройти співбесіду вакансії ПрАТ «Полтавський ГЗК», станом на 18.03.2022, на вісім посад за своїм волевиявленням.

Наявний перелік вакансій в ПрАТ «Полтавський ГЗК» станом на 18.03.2022 зазначено в Додатку № 1 (а.с. 95-103).

Однак судом зазначені пропозиції щодо працевлаштування позивача на ПрАТ «Полтавський ГЗК» не можуть прийматися до уваги, оскільки позивач працював на ТОВ «Єристівський ГЗК» і був звільнений саме з цього підприємства в зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантовано захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 3 КЗпП України регулюються трудові відносини всіх працівників, а ст. 4 цього Кодексу передбачено, що законодавство про працю складається з КЗпП та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Отже, до правовідносин, що виникли у цій справі, підлягають застосуванню положення КЗпП України.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).

Згідно частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За положеннями частини першої та третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи.

Згоду на переведення на іншу роботу працівник підтверджує письмово заявою про таке переведення.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Так відповідно до матеріалів справи у ТОВ «Єристівський ГЗК» відбулась реорганізація зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до наказу було також виключено з організаційної структури підприємства пдрозділ дільниці цеху з ремонту обладнання і відповідно скорочено посаду начальника вказаної дільниці, яку обіймав позивач.

Про вказане вивільнення ОСОБА_1 , був ознайомлений 31.01.2022, також позивачу були надані пропозиції щодо вакантних посад, про, що були складені відповідні акти від 31.01.2022, які ОСОБА_1 вважає недійсними, однак зміст їх позивачем не спрстовано, отже недостовірність даних актів судом не встановлена та по справі не доведена.

За приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 492 КЗпП України вбачається, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

Протягом усього строку з дня попередження про наступне вивільнення 31.01.2022 і до дня звільнення з роботи 10.05.2022 ОСОБА_1 пропонувались всі вакантні посади, які були в наявності в ТОВ «Єристівський ГЗК» .

Додатки до актів пропозиції роботи вказують на виконання відповідачем такого обов`язку та пропозицію позивачеві усіх наявних вакантних посад з правом вибору ним бажаної роботи відповідно до кваліфікаційних вимог, про переведення на яку він мав подати письмову заяву, тим самим висловивши свою згоду на працевлаштування на іншу роботу, що по справі не встановлено.

Таким чином, відсутність відповідної роботи та відмова працівника від запропонованої роботи давала підстави власнику або уповноваженому ним органу для розірвання трудового договору з позивачем за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.

Також, суд вважає безпідставним посилання позивача на порушення відповідачем положень ст.42 КЗпП України щодо його переважного права на залишення на роботі, оскільки вказані положення можуть бути застосовані лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. При цьому, до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, і працівників, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять всі працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу. Посада, яку обіймав позивач ОСОБА_1 була на підприємстві лише одна, а отже обов`язку аналізувати продуктивність праці та кваліфікацію позивача порівняно з іншими працівниками, у роботодавця не виникло.

У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності в трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачених трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Не допускаються дії працівника чи роботодавця, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Під зловживанням трудовим правом для сторін трудових відносин варто розуміти особливу недобросовісну поведінку, пов`язану з навмисним створенням для працівника та (або) роботодавця ситуації правової невизначеності за межами права, з порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 387/326/20.

При цьому при виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 5 лютого 2020 року у справі № 725/3265/18 (провадження № 61-11251св19).

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши, що у відповідача дійсно мало місце скорочення чисельності та штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, позивача було належним чином попереджено про наступне звільнення, запропоновано позивачу всі вакантні посади на момент звільнення, від яких він відмовився, наказ про звільнення виданий повноважною особою, в межах своєї компетенції, отже звільнення позивача з роботи на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства та без порушень прав ОСОБА_1 , за таких обставин вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.141 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову позивача, звільненого від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивачки: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Повне ім`я відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» 39802, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, 15.

Суддя Т.О.Куц