Справа №293/755/23
Провадження № 4-с/293/2/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у порядку ст. 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за змістом якої просить:

1) визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.04.2023 у виконавчому провадженні № 65055034;

2) зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65055034 на підставі п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації на період проходження скаржником такої служби.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.03.2021 по справі № 293/1513/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказує, що добровільно та вчасно сплачує аліменти на утримання дітей. Станом на 09.05.2022 заборгованість зі сплати аліментів була повністю погашена позивачем, що підтверджується постановою про скасування заходів примусового виконання від 09.05.2022 державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Після погашення суми по сплаті аліментів між батьками дітей було досягнуто домовленості, що батько щомісячно, у якості аліментів на утримання малолітніх дітей, буде перераховувати на рахунок матері грошову суму у розмірі 3000,00 грн. Прийняті на себе обов`язки зі сплати аліментів, розмір яких було домовлено між батьками дітей, ОСОБА_1 вчасно та в повному обсязі виконував.

06.04.2023 державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову у виконавчому провадженні № 65055034 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вказану постанову отримав 22.05.2023.

Скаржник вказує, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , та на теперішній час грошове забезпечення військовослужбовців здійснюється на достатньому рівні. Однак, він, як військовослужбовець, особисто у великих розмірах здійснює витрати на необхідне військове обладнання.

Окрім того, на переконання ОСОБА_1 , державний виконавець у порушення ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не зупинив виконавчі дії відносно нього як боржника, який проходить військову службу.

Суд ухвалою від 31.05.2023 відкрив провадження за скаргою ОСОБА_1 , розгляд скарги призначив на 09.06.2023. В подальшому суд двічі відклав розгляд скарги на 27.06.2023 та 04.07.2023, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Проценко Л.Й. в нарадчій кімнаті по іншим справам, про що свідчать довідки, складені секретарем судового засідання (а.с. 38,41)

04.07.2023 в судове засідання скаржник не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі (а.с.34). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.37,40,43).

В судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення (а.с.36, 39,42).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності скаржника та державного виконавця, на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги.

Суд зазначає, що за змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Стосовно скарг сторін виконавчого провадження у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, розгляд та вирішення відповідних скарг здійснюється у межах доводів та мотивів відповідної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши скаргу заявника, її доводи, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дослідивши матеріали виконавчого провадження, витребувані судом у державного виконавця, у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно з п.1 ч.4 ст.54 Закону №2453-VI суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати й вирішувати справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст.2 вказаного закону суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 65055034 з примусового виконання рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 03.03.2021 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей - синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 30.07.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 293/1513/20, виданого Черняхівським районним судом Житомирської області 06.04.2021.

Відповідно до постанови державного виконавця від 19.04.2022 скасовано заходи примусового виконання з ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів (а.с.25).

06.04.2023 у вказаному виконавчому проваджені № 65055034 державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.27-29).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що державним виконавцем встановлено, що боржник проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , та керуючись статтями 10,68,69,70 Закону України «Про виконавче провадження», постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у в/ч НОМЕР_1 , та нараховувати заборгованість самостійно в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, починаючи з 01.06.2022 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також постановлено утримувати у розмірі 50% заробітку (доходу), з яких 1/3 частина усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, становить поточний платіж, а решта йде на погашення заборгованості до виплати загальної суми боргу, а після погашення заборгованості проводити утримання в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, державним виконавцем враховано в рахунок погашення заборгованості платежі, вчинені боржником з червня 2022 року по березень 2023 року в сумі по 3000,00 грн щомісячно (всього 30000,00 грн).

Вирішуючи правомірність винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, судом зазначається наступне.

Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника відповідно до п.2 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» є одним із заходів примусового виконання рішень

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів (ч.1 ст. 68 ЗУ«Про виконавче провадження»)

Відповідно до вимог ч.1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 70 зазначеного Закону встановлено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника

Так, частинами 1-3 зазначеної статі, зокрема, передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Рішення суду є обов`язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відтак вважати, що державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесено оскаржувану постанову, є безпідставним, оскільки вказана процесуальна дія вчинена державним виконавцем у межах та на підставі вказаного закону.

Окрім того, варто відмітити, що відповідно до ч.6 ст. 71 вказаного закону спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Щодо вимоги заявника про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 65055034 на підставі п.1 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» проходження боржником військової служби за призовом під час мобілізації на період проходження скаржником такої служби, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

З вимоги зазначеної статті вбачається право державного виконавця зупинити виконавче провадження, однак таке право відноситься виключно до дискреційних повноважень державного виконавця і з підстав вказаних у Законі, а саме: якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Отже, позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною та безпідставною.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Інші доводи скарги зводяться до власного тлумачення заявником закону, що суперечить чинному законодавству та не може бути підставою для задоволення такої скарги.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавства прав боржника як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи зазначене суд відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю, оскільки державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у повній мірі дотримано вимоги Закону України "Про виконавче провадження", спірні рішення, дії прийнято та вчинено державним виконавцем відповідно до Закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО