Справа № 215/362/23
13 липня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.
за участі: секретаря - Бугрим К.О.
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами справу за позовом адвоката Севостьянової Ірини Григорівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-
04.07.2023 адвокат Севостьянова І.Г., яка діє і інтересах позивача у справі ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою.
В обґрунтування заяви вказує, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2023 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Сторони у справі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2023 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання (а.с.72-74).
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник позивача до закінчення розгляду справи по суті зробила заяву про подання доказів понесених відповідачем витрат у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Як видно з тексту заяви про ухвалення додаткового рішення, на виконання робіт з надання послуг правничої допомоги адвокатом Севостьяновою І.Г. було витрачено 10 год. 30 хв. часу, а саме: консультація 30 хв.; перегляд судової практики, для написання позовної заяви 1 год.; написання позовної заяви 5 год.; участь у судових засіданнях, з урахуванням часу призначення судових засідань та початку судових засідань 1 год.; складання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу в тому числі додатків до заяви 3 год. Сума судових витрат здійснена із розрахунку 1 год. роботи = 1000 грн.
Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
У постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19 вказано, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Враховуючи, об`єм позовної заяви (а.с.1-2), а також те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки даний спір є незначної складності, суд вважає, що зазначені представником позивача 5 год. часу, витраченого на складання позовної заяви є суттєво завищеними.
Враховуючи об`єм заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що зазначені представником позивача 3 год. часу, витраченого на її складання є також суттєво завищеними.
Крім того, суд вважає, що перегляд практики, для написання позовної заяви, як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «написання позовної заяви», а тому визначення оплати на суму 1000 грн. є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги.
Також, як видно із журналів судового засідання, загальний час участі представника позивача у судових засіданнях склав 30 хв. (а.с.38-39, 43-44, 48-49).
Керуючись ст.133, 141, п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 13.07.2023.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
СУДДЯ: