БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/7/23, cправа № 361/4539/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» лютого 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань: Телепи Т.А., Деменкової Ю.І., Площинської М.М., Шаварин С.С., Гафінчук Т.В., Степанюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Броварська міська рада Броварського району Київської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, в якому просили визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їм 1/3 частину земельної ділянки за умови об`єднання їх часток.

В обґрунтування вимог зазначається, що позивачам на праві власності належить по 1/6 частці житлового будинку АДРЕСА_1 .

Підставою набуття права власності ОСОБА_2 на 1/6 частину будинку є договір

купівлі-продажу від 22 вересня 2000 року, зареєстрований на Київській універсальній біржі, зареєстрований за № Н-882/00.

Підставою набуття права власності ОСОБА_6 на 1/6 частину вказаного житлового будинку є договір дарування, посвідчений Броварською міською державною нотаріальною конторою

14 лютого 1992 року, зареєстрований за № 1-588.

У користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 знаходяться приміщення будинку, що позначені на плані: 2-1 санвузол, площею 3,3 кв.м., 2-2 кухня, площею 13,6 кв.м, 2-3 коридор, площею 5,6 кв.м, 2-4 житлова кімната, площею 17,9 кв.м, 2-5 кладова, площею 5,2 кв.м.

Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є ОСОБА_3 , якій належить 2/9 частини будинку, ОСОБА_4 , якій належить 1/9 частина будинку та ОСОБА_7 , якій належить 1/3 частина будинку.

Загальна площа земельної ділянки, на якій розташований будинок становить 0,1338 га, вона не приватизована та не передана у приватну власність іншим співвласникам будинку.

З підстав користування вказаною земельною ділянкою між співвласниками будинку постійно виникають суперечки. Так, 29 червня 2000 року, 05 грудня 2000 року та 26 липня

2001 року відбулися засідання узгоджувальної комісії з приводу спірних питань суміжних землекористувачів. Відповідно до рішення узгоджувальної комісії від 29 червня 2000 року та

26 липня 2001 року співвласникам будинку АДРЕСА_1 запропоновано звернутися до суду згідно з вимогами стаття 107 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 1990 рік), рішенням узгоджувальної комісії від 05 грудня 2000 року запропоновано виконкому Броварської міської ради Київської області розглянути питання про передачу у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки, площею 446 кв.м.

Відповідно до довідок, виданих Броварським міським відділом земельних ресурсів від

14 березня 2007 року № 04-5/11-3/275 та № 04-5/11-3/276, за кожним з позивачів рахується земельна ділянка, площею 0,0249 га, з яких 0,0166 га для обслуговування житлового будинку та 0,0083 га, для ведення селянського господарства. За умови об`єднання земельних ділянок позивачів за ними буде рахуватися земельна ділянка, площею 0,0498 га, з яких 0,0332 га для обслуговування житлового будинку та 0,0166 га, для ведення селянського господарства.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області 06 грудня 2017 року даний позов, як позов третіх осіб, які заявили самостійні вимоги щодо предмета спору прийнято до спільного розгляду й об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Броварська міська рада Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права користування нерухомим майном.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року у даній справі призначено земельно-технічну експертизу.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року витребувано у Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області належним чином завірену копію інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року витребувано у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз висновок земельно-технічної експертизи у справі

№ 361/4539/17, проведеної на підставі ухвали суду від 12 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 24 червня 2021 року, судом до участі у справі залучено належного відповідача ОСОБА_5 замість ОСОБА_7 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Броварська міська рада Броварського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права користування нерухомим майном залишено без розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Позивач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, 24 червня 2021 року подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якій також вказав, що заявлені ним позовні вимоги він підтримує. Представник позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ОСОБА_8 у судове засідання повторно не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи строки перебування даної справи у провадженні суду, характер правовідносин, що виник між сторонами, а також наявність доказів достатніх для постановлення рішення, суд вважає за доцільне розглянути дану справу за наявними у справі матеріалами без участі сторони позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_9 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив залишити їх без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У неодноразово поданих до суду поясненнях зазначила про невизнання позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Третя особа Броварська міська рада Броварського району Київської області у судове засідання представника не направила, 08 вересня 2017 року до суду надійшли пояснення, в яких третя особа просила розглянути дану справу розглянути без участі її представника та відмовити у задоволенні даного позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 14 лютого 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Броварською міською державною нотаріальною конторою Саверою Л.Л., зареєстрованого за № 1-588, ОСОБА_6 набув у власність 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого 22 вересня 2000 року за № Н-882/100 на Київській універсальній біржі ОСОБА_2 купила на біржових торгах

1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 08 вересня 1998 року, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за № 3-174 та рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 1998 року ОСОБА_3 належить

2/9 частини будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 1998 року ОСОБА_4 є власником 1/9 частини будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з договором дарування від 01 квітня 2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрованого за № 646, ОСОБА_7 набула у власність 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування від 27 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого за

№ 380 ОСОБА_7 відчужила на користь ОСОБА_5 належну їй 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 74,3 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: сараєм «Б», погребом «Г», «Д», сараєм літньою-кухнею «В», навісом «М», вбиральнею «З», «Л», тротуаром «Т», огорожею «N» належить п`ятьом власникам на праві спільної часткової власності: частка ОСОБА_6 ставить 1/6, частка ОСОБА_2 становить 1/6, частка ОСОБА_3 становить 2/9, частка ОСОБА_4 1/9, частка ОСОБА_5 1/3. Зазначені відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 квітня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що попередньо співвласниками вказаного будинку були ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 12 січня 1984 року між колишніми співвласниками вказаного житлового будинку укладено договір конкретного користування жилим будинком, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі № 189. Після ОСОБА_11 право власності на будинок перейшло до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після ОСОБА_14 ОСОБА_7 , після ОСОБА_12 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Згідно з рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів Київської області № 169 від 1990 року, внесено зміни в раніше видані плани земельних ділянок ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , закріплено існуючі межі земельної ділянки, загальною площею 967 кв.м, у тому числі 400 кв.м в постійне користування та 567 кв.м в довгострокове користування.

На час видачі вказаного рішення діяв Земельний кодекс Української РСР від 08 липня

1970 року в редакції від 25 жовтня 1988 року на підставі статті 15 якого земля надавалася у безстрокове або тимчасове користування.

Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Земля, яку займають колгоспи, закріплюється за ними в безстрокове користування.

Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. У разі виробничої необхідності ці строки можуть бути продовжені на період, що не перевищує відповідно строків короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

По окремих видах користування землею Радою Міністрів Української РСР може бути встановлений і триваліший строк довгострокового користування, але не більш як двадцять п`ять років.

У даному випадку, навіть при максимальному терміні довгострокового користування у

25 років, користування земельною ділянкою, площею 567 кв.м, припинилося. Будь-яка інформація щодо переоформлення або виготовлення правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку у матеріалах справи відсутні. Адреса земельної ділянки у даному рішенні вказана № 76. Документально планом розташування будівель на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 від 20 квітня

1999 року земельна ділянка фактичною площею 815 кв.м, що перейшла у користування спадкоємця ОСОБА_11 ОСОБА_3 й ОСОБА_4 не підтверджується.

На підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 64 від 16 лютого 2000 року надано у постійне користування із земель резервних територій міста ОСОБА_14 , проживаючому по АДРЕСА_1 , земельну ділянку, площею 446 кв.м, для обслуговування жилого будинку.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 248

від 19 червня 2001 року оформлено право постійного користування ОСОБА_7 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , земельною ділянкою, площею 446 кв.м, у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок згідно з договором дарування № 646 від 01 квітня 2001 року.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 459

від 18 грудня 2001 року надано поштову адресу частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , домовласник ОСОБА_7 АДРЕСА_3 .

Згідно з довідкою № 04-5/11-3/276 від 14 березня 2007 року, виданою Броварським міським відділом земельних ресурсів Київського обласного Головного управління земельних ресурсів Держкомзему України, за ОСОБА_2 рахується площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному користуванню 0,0249 га, з них 0,0166 га для обслуговування жилого будинку та 0,0083 га для ведення селянського господарства.

Згідно з довідкою № 04-5/11-3/275 від 14 березня 2007 року, виданою Броварським міським відділом земельних ресурсів Київського обласного Головного управління земельних ресурсів Держкомзему України, за ОСОБА_6 рахується площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 по фактичному користуванню 0,0249 га, з них 0,0166 га для обслуговування жилого будинку та 0,0083 га для ведення селянського господарства.

Відповідно до висновку про оформлення земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , складеного головних архітектором міста Бровари від 10 січня 2000 року, земельна ділянка по АДРЕСА_1 , якою користуються з 1947 року ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в межах існуючої огорожі становить 1 420,08 кв.м. Згідно з довідкою № 220 від 30 грудня

1999 року міськдержархіву відомості про виділення земельної ділянки під забудову по АДРЕСА_1 не зберіглося. Розглянувши план встановлених меж існуючої земельної ділянки, її відповідність до генерального плану міста, враховуючи те, що вказана земельна ділянка знаходиться в зоні вибіркової реконструкції під громадську та житлову багатоквартирну забудову та використовувалася з 1947 року без змін цільового призначення для обслуговування житлового будинку і городництва, відділ містобудування та архітектури погоджує подальше використання та закріплення за власниками житлового будинку земельної ділянки, площею 1 338,74 кв.м. Земельна ділянка, площею 81,34 кв.м, для обслуговування споруди трансформаторної підстанції № 174 закріпленню не підлягає. З викопіювання з топозйомки міста Бровари, 1193 року вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , становить

1 420 кв.м, закріплена земельна ділянка 1 338 кв.м.

Спірні питання суміжних землевласників щодо користування земельною ділянкою та погодження меж по АДРЕСА_1 були предметом розгляду відповідної комісії, про що свідчать витяги з протоколів від 29 червня 2000 року,

05 грудня 2000 року та 26 липня 2001 року.

З питань передачі спірної земельної ділянки у приватну власність відповідач ОСОБА_3 зверталася до Броварської міської ради Київської області. Так, листом від 11 листопада 2011 року № 9-7-1773 роз`яснено можливість передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність (без визначення часток кожного з них).

Відповідно до технічного паспорту від 29 березня 2010 року та даних інвентаризаційної справи на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований будинок, загальною площею 138,7 кв.м, житловою 74,6 кв.м, будинок фактично є триквартирним, має три окремі входи, про що свідчить план будинку. До надвірних будівель віднесено: сарай «Б», сарай літня-кухня «В», погріб «Г», «Д», навіс «М», вбиральня «Л», навіс «Є», навіс «И», сарай «Р», навіс «П», тротуар «Т», огорожа «N». Порядок користування надвірними будівлями між учасниками спільної часткової власності на даний час не встановлений, забудова земельної ділянки є щільною. При розгляді даної справи по суті судом не встановлено якими саме надвірними будівлями користуються співвласники.

З питань визначення можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , судом на підставі ухвали від 12 жовтня 2018 року призначалася земельно-технічна експертиза.

Так, відповідно до висновку експерта за результатами земельно-технічної експертизи від

05 серпня 2020 року № 16868/19-41 відповідно до проведених 05 вересня 2019 року на місцевості топографічно-геодезичних робіт, фактична площа вказаної території за адресою: АДРЕСА_1 , становить 0,1473 га (або 1 473 кв.м) без врахування площі під трансформаторною підстанцією. Вказати фактичний порядок користування земельною ділянкою не вбачається за можливе, оскільки за матеріалами цивільної справи встановлено, що вищевказана земельна ділянка складається з декількох земельних ділянок. Так, з дослідницької частини висновку вбачається, що 05 вересня 2019 року проведено натуральне обстеження об`єкту дослідження у присутності всіх співвласників будинку, був здійснений візуальний огляд та проведені топографічно-геодезичні роботи щодо фіксування фактичних меж домоволодіння за вищевказаною адресою. Відповідно до топографо-геодезичних робіт, фактична площа вказаної території становить 0,1473 га. Визначити порядок користування не вбачається можливим, оскільки вказана земельна ділянка складається з: земельної ділянки ОСОБА_7 , площею 446 кв.м, наданої у постійне користування рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 19 червня 2001 року № 248. Також рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 18 грудня 2001 року № 459, частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , домовласник ОСОБА_7 надано поштову адресу: АДРЕСА_3 . Земельні ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_2 по фактичному використанню рахуються у розмірі 0,249 га, за кожним. Земельні ділянки, що перейшли у користування спадкоємців ОСОБА_11

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , площею 967 кв.м, у тому числі 4000 кв.м, у постійне користування та 567 кв.м, в довгострокове. Також під час проведення інструментальної зйомки на місцевості сторонами у справі вказані майже однакові межі фактичного користування (в тому числі нерухомим майном, а саме сараєм, погребом, тощо) на території, загальною площею 0,1473 га. Відповідно до висновку експерта від 05 серпня 2020 року № 16868/19-41 визначити, які можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою із урахуванням часток співвласників у будинку, вимог нормативно-правових актів та існуючого порядку користування земельною ділянкою й житлового будинку не уявляється можливим.

У дослідницькій частині щодо даного питання експертом зазначено, що згідно з поясненнями ОСОБА_4 земельна ділянка АДРЕСА_1 складається з трьох земельних ділянок зі своїми власниками: 0,0645 га за ОСОБА_3 , що складає 2/3 від 0,0967 га, успадкованої 04 січня 1996 року від спадкодавця ОСОБА_11 , 0,0322 га ОСОБА_4 , що складає 1/3 від 0,0967 га, успадкованої 04 січня 1996 року від спадкодавця ОСОБА_11 , 0,0444 га, що перейшла від ОСОБА_14 до ОСОБА_7 та подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . У постійному користуванні ОСОБА_7 знаходиться земельна ділянка площею 0,0446 га. У поясненнях позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_9 зазначено, що відповідно до плану розташування будівель на земельній ділянці: домоволодіння АДРЕСА_1 від 20 квітня 1999 року заповідач ОСОБА_11 фактично користувалася земельною ділянкою, площею 815,4 кв.м, що дорівнює 0,08154 га, у зв`язку з поділом земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що підтверджується виконавчим планом земельної ділянки: АДРЕСА_1 від 30 травня 1990 року. Розрахунок площ земельних ділянок з урахуванням часток співвласників відповідно до фактичної площі домоволодіння становить 0,1473 га: ОСОБА_3 2/9

0,0327 га, ОСОБА_4 1/9 0,0164 га, ОСОБА_6 1/6 0,0246 га, ОСОБА_2 1/6 0,0246 га, ОСОБА_7 1/3 0,0491 га. Такий розрахунок застосувати неможливо, оскілки відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 18 грудня 2001 року № 459 частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , домовласником якого є ОСОБА_7 надали поштову адресу « АДРЕСА_3 ».

Відповідно до частини четвертої статті 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України) при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.

Таку ж правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 09 грудня 2015 року у справі № 6-814цс15 та у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2019 року у справі № 199/2099/17 (провадження 61-35533св18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17, не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від

13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2021 року у справі № 442/5033/16.

При визначенні варіантів користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним із співвласників належним йому майном.

При проведенні у справі експертизи, експерт не вбачав можливості визначення фактичного порядку користування земельною ділянкою, а також визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням часток співвласників у будинку.

Згідно з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня

2004 року N 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При винесенні даного рішення судом враховується, що встановлення будь-якого порядку користування повинно бути проведено таким чином, щоб кожен користувач земельної ділянки міг володіти та користуватися нею без порушення прав та інтересів інших користувачів. Встановлення порядку користування у подальшому дозволяє кожному користувачу звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про передачу земельної ділянки у власність та формування її як об`єкта цивільних прав з визначенням площі, межі, а також внесення інформації щодо неї до Державного земельного кадастру.

Частинами першою та другою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного позову його необґрунтованості та недоведеності.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин