Справа № 346/3203/23
Провадження № 2-о/346/185/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Тимошишин І.Л.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Атаманюка В.М.

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

адвокат Атаманюк В.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування цієї заяви посилається на те, що ОСОБА_1 , яка народилася в с. Богданівка Чернігівського району Запорізької області, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , з яким проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу в с.Верхній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області. Від шлюбних стосунків у них народився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Він також перебував у шлюбі з ОСОБА_9 , який рішенням Кіровогорадського районного суду Кіровоградської області області від 28.12.2019 року, між ними розірвано, у якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_7 як військовослужбовець проходив службу в Запорізької області та йому було відомо про вагітність заявниці, як до народження дитини так і після вони брали участь в забезпеченні потреб сім`ї, він сисметатично надавав кошти для забезпечення її потреб як цивільної дружини та сина. Оскільки він перебував у зоні проведення бойових дій, то не мав можливості подати заяву про визнання свого батьківства відносно цієї дитини та жодного разу її не бачив, а лише по фотознімках, що надсилала цивільна дружина. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 загинув під час проходження військової служби при виконанні бойових дій, а після його смерті постало питання в оформленні спадщини. Встановлення даного факту необхідне для того, щоб їхній син мав всі особисті майнові та немайнові права, пов`язані з фактом батьківства, а також загибеллю його батька. Після смерті ОСОБА_7 у архіві медичної лабораторії КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР зберігається біологічний матеріал (зразок крові та фрагмент ребра), у зв`язку з чим представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи.

Заявниця та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали із зазначених підстав. Представник також зазначив, що на час народження дитини ОСОБА_7 перебував на фронті та не мав можливості подати заяву про встановлення його факту батьківства відносно вказаної дитини, а після його смерті виникло питання про спадкування та отримаання дитиною пільг у зв`язку із загибеллю батька. Оскільки може виникнути спірне питання із заінтересованою особою ОСОБА_10 , то наполягає на призначенні судової молекулярно-генетичної експертизи в даній справі, клопотання про яку заявлено разом з розглядуваною заявою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 (мати ОСОБА_7 ) в судовому засіданні не заперечила проти задоволення вказаної заяви, а також зазначила, що здійснювала поховання сина та має намір обов`язково оформляти спадщину після його смерті. Крім того, зазначила, що її чоловік ОСОБА_3 (батько загиблиго сина) перебуває вдома з дитиною.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (щодо якої до суду повернулося поштове повідомлення про отримання нею судової повістки-виклику) в судове засідання не з`явилися, про його час і місце повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши вказаних учасників, суд дійшов наступних висновків.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Атаманюк В.М., із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_8 є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_7 , а також загибеллю останнього як батька цієї дитини.

Зі змісту даної заяви вбачається, що встановлення факту батьківства в даному випадку тягне за собою не тільки вирішення питання щодо спорідненості дитини з померлим, а надає право на отримання державної соціальної допомоги. Крім того, встановлення такого факту поширюється на правовідносини, пов`язані зі спадкуванням, що в свою чергу свідчить про наявність спору про право та неможливості розгляду даної справи у порядку окремого провадження.

Таким чином, при розгляді справи встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду. Разом з цим заявниця не позбавлена можливості подати позов на загальних підставах.

Відповідно до правил, передбачених ч.6 ст. 294 та ч.4 ст.315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 260, 261, ч.6 ст.294, ч.4 ст.315, ст.353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_1 адвоката Атаманюка Володимира Михайловича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 та ч.4 ст.315 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Яремин М. П.